239 
Chlamydomonas uva (O. F. Miill.) Cohn. 
{Chlam. hyalhia Colin). 
I det botaniske Laboratorium benstod i længere Tid nogle 
Kopper med raadnende Saltvandsalger, navnlig Polysipbonier. I disse 
viste der sig foruden Masser af 8pirillum volutans, Bacterium Termo 
og Lineola samt andre Bakterier en Mængde Amøber og Beggia- 
toaQX. Imellem disse Organismer færdedes i rigelig Mængde den 
lille, meget ejendommelige Chlamydomonas hyalina Cobn, med hvilket 
Navn jeg foreløbig vil betegne denne Plante, som jeg derved fik 
Lejlighed til at studere omhyggelig, og da nogle Punkter i denne 
lille Skabnings Naturhistorie forekomme mig at være en nærmere 
Omtale værdig, skal jeg tillade mig at meddele dem her. 
En af de nojagtigste Beskrivelser af denne Art er i 1853 
givet af Cohn^), som har opstillet Arten, der allerede før den 
Tid var kendt af Otto Friedrich Muller, Spallanzani, Ehrenberg, 
Perty o. a. “). 
Det er en éncellet, farveløs Plante, som med stor Livlighed 
bevæger sig i Vandet ved Hjælp af to lange, meget tydelige Cilier 
i den ene Ende af den ægformede, af en fin, tætsluttende Membran 
omgivne Cellekrop. Protoplasmaet er hyalint, men i Cellens Bag¬ 
ende ses en stor Samling af noget uregelmæssige, langagtige Korn, 
som ikke sjældent tilnærmelsesvis ere ordnede i Længderader. De 
enkelte Korn ere stærkt lysbrydende, aflange eller rundagtige og 
paa yngre Individer ikke sjældent noget jævnere fordelte over hele 
Cellekroppen, dog med Undtagelse af den aller forreste Ende, som 
altid er klar og kornfri. Disse Korn vise lige over for Jod-Jod- 
kaliumopløsning og andre Eeagenser, som indeholde frit Jod i Op¬ 
løsning, samme Eeaktion som Amylum: de farves stærkt blaa 
og tør vel derfor siges at være Stivelse. Dette Forhold er meget 
’) Sé Cohn: Untersuchungen ueber die Eiitwickehmgsgeschichte der 
mikroskopischen Algen und Pfize. Nova Acta Academ. Leop.-Carol. 
Bd. 24. 1853. Pag. 134 ff. 
2) Om Synonymien sé dette Afsnits Slutning. 
