251 
tildels saakaldte Udviklingsstadier, men hvilken de intet Navn til¬ 
lægge, og som de overhovedet synes at mene her at iagttage for 
første Gang; i det mindste angive de intet om, at andre have sét 
den før. Efter Figurerne V at domme maa denne imidlertid være 
vor Chlamydomonas hyalma\ Storrelse, Form, Udstyr, Farve og 
Bovægelsesmaade passer komplet paa denne Art; de have ogsaa 
sét den dele sig, ganske som vi ovenfor have beskrevet det. For¬ 
fatterne mene nu hos forskellige andre „Monader“ at have iagttaget 
en hidtil ukendt Udviklingsgang, nemlig en Dannelse af ganske 
overordenlig, man kunde næsten sige forunderlig smaa Kim, der 
igen gradvis vokse ud til en Organisme af samme Art som den, 
hvorfra de stamme. Ogsaa hos vor Form ville de have iagttaget 
noget lignende; de Korn, som vi oven for have betegnet som amy- 
loidagtige formedelst deres Jodreaktion (hvilken Dallinger og Drysdale 
ikke synes at have bemærket), skulde til en vis Tid træde ud af 
Cellen og inden i sig hver især atter danne en Mængde endnu 
mindre „Kim‘‘, som bevægede sig og „rapidly increased in size so 
that in from four and a half to five hours they were of normal 
size“. Noget lignende har jeg ikke kunnet iagttage, og at domme 
efter de tvende engelske Forfatteres Figurer (Tab, LXXXIV, Fig. 14 
og 15) skulde man snarere antage, at bemeldte „Moderkim“ (Amy- 
loidmasserne) vare bievne frigjorte ved et mekanisk Tryk paa Chla- 
mydomonas-{^Q\\m, hvilket ved den ringe Fokaldistance, de anvendte 
Powell & Lealandske Objektiver frembyde (^As å ^/so inch = 1,0 
a 0,5““), meget let maa kunne indtræffe; men herimod skulde man 
synes, at den omtalte successive Udvikling af de omsider frem¬ 
bragte, næsten molekylære Kim bestemt taler; det gor den ogsaa. 
') Det er mærkeligt og ganske uden Analogon, at disse „Kim“, som 
altsaa skulde opfattes som særegne, morfologiske Dannelser, ere aldeles 
uregelmæssige i Form. Dette gor mig meget mistænksom med Hensyn 
til den dem af Forfatterne tildelte Kolle. Læseren erindre sig for 
øvrigt, at allerede Perty havde ment i disse Gryn at sé „Blastier“, 
— rigtignok (for denne Arts Vedkommende) ikke støttet paa andet 
end tvivlsomme Analogier med endnu tvivlsommere og delvis urigtige 
Iagttagelser hos andre Infusorier. 
