265 
Tiarina fusus (Clap., Lachm.). 
Ved 
JB. S, JBergh, 
(Meddelt i Mødet den 19de November 1879:) 
I Aaret 1831 opstillede Nitsch^) en ny Slægt af skeletbavende 
Ferskvandsinfusorier, Coleps, begrundet paa 3 Arter. Ehrenberg^) 
definerer i sit store Infusorieværk 5 Arter af denne Slægt, af hvilke 
dog én (C. amphacanthus) maaske vil vise sig ikke congenerisk 
med de andre. Skelettet hos de typiske Coleps’er er nemlig gittret, 
bestaaende af Længde- og Tverribber, medens det hos ovennævnte 
afvigende Form kun skal bestaa af parallele Tverringe. Slægten 
er senere omtalt afDujardin^) og af Perty ^), som opstillede en ny 
Art og fremsatte en anden Tydning af Skelettet, idet han nemlig 
mente, at dette bestod af enkelte, usammenhængende Korn. Cla- 
paréde og Lachmann^) berigtigede snart denne Opfattelse, som var 
fremkommet ved, at Perty havde antaget de skeletløse Mellemrum 
for Skeletkorn. Sidstnævnte Forfattere opstille endnu en ny Art, 
0 Nitsch, Beitrag zur Infusorienkunde, oder Naturbeschreibung der Zer- 
karien. Neueste Schriften der naturf. Gesellsch. in Halle. HI Bd. 
1 Heft. 1831. P. 56 flg. 
Ehrenberg, Die Infusionsthierchen als vollkommene Organismen. 
Leipzig 1838. P. 316—318. Taf. XXXIH, Fig. 1-5. 
3) F. Dujardin, Hist. natur, des Zoophytes. lufusoires. Paris 1841. 
P. 565—567. PI. XVI, Fig. 10. 
0 M. Perty, Zur Kenntniss kleinster Lebensformen. Bern 1852. P. 158. 
Taf. VHI. Fig. 1—4. 
•’) E. Claparéde et J. Lachmann, Etudes sur les Infusoires et les Ehizo- 
podes. Mém. de l’inst. national Genevois. Tom. V—VII. 1858—1861. 
P. 366—367. PI. XH, Pig. 7-8. 
