293 
stenocephalus saaledes paa en vandret Flade, at det hviler paa Kind¬ 
tandrækkerne, og naar man saa tænker sig en lodret Linje draget 
opad fra Bagrapden af den bageste Kindtand, vil en slig Linje, i 
alle Fald hos det gamle Dyr^), falde et godt Stykke (henimod tre 
Centimetre) foran Øjehulens Forrand. Hos D. torquatus finder jeg 
derimod efter Undersøgelse dels af Kranier fra de brasilianske 
Knoglehnler, dels af saadanne fra meget forskjellige Lande i Amerika, 
at en slig Linje netop træffer sammen med Øjehuleranden eller 
falder højst ubetydeligt bagved denne, og hos Dicotyles labiatus 
falder den endog et godt Stykke bagved denne Eand inde i selve 
Øjehulen, omtrent ved dennes forreste Tredjedel. 
Blandt de øvrige Levninger, som Dr. Lund har henført til Dico¬ 
tyles stenocephalus, er der ogsaa et, omtrent 95 Millim. langt Stykke 
af en venstre Underkjæbegren, brækket af lige foran og lige bagved 
Kindtandrækken. Jeg holder Lunds Bestemmelse af dette Brud¬ 
stykke for rigtig, og da Tænderne, og særlig mol. 1, ere slidte 
nøjagtig paa selvsamme Maade som de tilsvarende i Kraniet, da 
fremdeles Stykkets Farve og øvrige Udseende ganske stemmer med 
0 Da Kraniets Form og dets enkelte Deles indbyrdes Forhold og Plads 
hos Kavlesvinene forandres meget under Væksten, kan det befrygtes, 
at dette Kjendemærke kun holder Stik i en vis Alder; jeg tror imid¬ 
lertid, at det med et vist Forbehold vil kunne benyttes ogsaa hos det 
meget unge Dyr, i det mindste fra den Tid af, at den forreste ægte 
Kindtand {mol. 1) er frembrudt. Paa Kraniet af en spæd Gris af D. 
labiatus, som endnu har alle sine Mælketænder, og paa hvilket mol. 1 
netop kun er kommen frem, falder den fra Bagranden af den „bageste“ 
Tand oprejste Linje ogsaa ganske lidt bagved Øjehuleranden eller i 
alle Fald ikke foran denne Eand; men naturligvis maa det ikke 
glemmes, at det ikke i begge Tilfælde er den samme Tand, som er 
„den bageste“; hos Grisen er det naturligvis ikke mol. 3, men mol. 1, 
og denne flytter sig under Væksten fortil og sidder hos det voksne 
Dyr neden under Kindhullet langt foran Øjehuleranden. Paa Kraniet 
af en Gris af D. torquatus, som ligeledes endnu ikke har skiftet 
nogen af sine Mælketænder, men dog maa være lidt ældre end den 
førstnævnte, da mol. 1 viser et svagt Spor af Slid, sidder denne Tand 
maaske ikke fuldt saa langt bagtil, som den „bageste Tand“ hos det 
voksne Dyr {mol. 3 ), men dog endnu stedse betydeligt bag Kind¬ 
hullet; mol. 2 ligger endnu ganske skjult inde i sin Tandhule. 
