304 
af Malakologer meget skattet Beretning om Undersøgelserne fore¬ 
ligger trykt i „Annales des Sciences Naturelles“ for 1840 ^). 
Dufo belærer os i denne om, at begge de anselige Arter: 
Helix unidentala chemn. og Hel. Studeriana Fér. (der foruden at bave 
Hjemsted paa samme Øgruppe ogsaa staa hinanden saa nær, at de 
danne Typerne for vor afdøde Concbyliolog H. Becks Underslægt 
Stylodon^)) bringe levende Unger til Verden, men kun ganske faa, 
den første to eller høist tre, og af disse er da den sidste ganske 
lille; den sidstnævnte Art derimod een eller to, saaledes som i 
Virkeligheden ogsaa Hr. V. havde udfundet det paa Spirituspræpa¬ 
raterne. Men Hufo blev ikke staaende herved. Han oplyser om 
Hel. unidentala, at han har havt den levende hos sig i Mængde 
og i lang Tid og gjentagne Gange; at „Forældre“-Hyret er 
drægtigt i 60 Dage; at det afmagres stedse mere og mere under 
Drægtigheden, saa at det, naar det føder Ungerne, har tabt mere 
end Halvparten af sin Fylde; at det ikke strækker sig udenfor sin 
Skal, medens Ungerne fødes til Verden, samt at disse, efter at 
have forladt Æggelederne, alene ved egen Bevægelse glide frem 
imellem Dyrets Krop og Conchylien. Men hvad der er endnu væ¬ 
sentligere at fremhæve, er den Deling af Individerne i to Grupper 
indenfor Arten, som Dufo forsikkrer at han stadigen har bemærket, 
nemlig at det kun var Individerne med de mindre stærke eller 
dybe Farver, der fødte levende Unger, de andre ikke: 
„J’ai constamment remarqué, que les individus dont le tét est 
le moins foncé en couleur, étaient les seuls, qui produisissent des 
petits.‘* 
og efter at han har nedlagt en bestemt Forvaring imod, at han 
ikke skulde være vel bekjendt med Lungesneglenes Hermaphrodi- 
’) Observations sur les Mollusques marins, terrestres et fluviatiles des 
Hes Séchelles et des Amirantes. Par M. H. Dufo. Ann. des Sciences 
Naturelles. 2^6 Serie. Zoolog. T. XIV. P. 45—80 og p. 166—221. 
1840. Cfr. T. XIII, p. 198—203: Rapporten over samme af Blainville, 
Milne Edwards og Duméril. 
Index Molluscorum Musei Principis Christiani Frederici, 1837, p. 46. 
