305 
tisme og gjeiisidige Befrugtning som vel bevist, fortsætter han med 
følgende Linier, hvoraf jeg her med fremhævet Tryk gjengiver 
enkelte Ord: 
,Je dois seulement me borner å consigner ici, sans en tirer 
aucune conséquence, que certains in di vidn s de VHelix uni- 
dentata donnent naissance a des petits vivans, tandis 
que d’autres n’en font point. C’est en conservant vivans, 
pendant loug-temps et a plusieurs reprises, un grand nombre de 
ces animaux, que j’ai pu constater ce fait avec certitude, et qu’il 
m’a été permis en méme temps de recueillir les diverses autres 
observations, qui précédent.“ p. 200. 
De samme Forhold og den samme Tvedeling af Individerne 
med Hensyn til Farvning og Levende-Fødning, som her ovenfor er 
anført om Hel. unidentata, har han ligeledes iagttaget hos Hel. 
Studeriana. Ordene ere: 
„Toutes les particularités rélatives a Tovo-viviparité de \'Helix 
unidentata sont également applicables a \'Hel. 8tuderiana\ dans 
cette derniére éspéce, les individus dont le tét est moins coloré 
sont aussi les seuls qui produisent des petits, mais uu ou deux 
seulement.“ p. 200. 
Vore Kundskaber staae altsaa virkelig paa et helt andet og 
solidere Standpunkt, end Meddelelsen i „Compt. Kendus“ skulde lade 
formode. En Del Exemplarer i Spiritus, hvis disse blive indsam¬ 
lede uden Hensyn til de vigtige Data, jeg her har reproduceret, 
ligesom jeg for nu et Trediedel-Aarhundrede siden (1846) gjentog 
og hævdede Betydningen af disse i min Afhandling om Herma- 
phroditismen (p. 82; tydske Udgave p. 99), ville neppe give os 
synderlig bedre Indsigt i de væsentligste Punkter. Derfor vil det 
være meget priseligt og stille Videnskaben et vigtigt Udbytte i 
Udsigt, om Prof. Perrier vilde meget nøie instruere Pariser-Museets 
Correspondenter med Hensyn til de Iagttagelser, Dufo har anstillet^), 
og lade dem indsamle Dyrene med disse for Øie. 
0 Da Dufo’s rige, planmæssig anlagte og lærerige Samling af Bløddyr 
fra Seychelles- og Amirantes-Øerne blev indlemmet i Pariser-Museet, 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1879—80. 
20 
