312 
til det foran hint Punkt liggende Ansigtsparti, samt skarpt afsat 
fra dette, derved at Øjehulernes hagre-øvre Grænselinie danner en 
meget større, sig mere til den rette nænnende Vinkel med deres 
Mellemhalk end hos hin Art; og medens Pandeprofilet lios denne 
danner en jævn Fortsættelse af Issefladen og først fra Midten af 
hin Mellemhalk sænker sig mere eller mindre nedefter mod Snuden, 
hæver Panden sig hos L. Vahlii derimod i en Knude eller Pukkel 
paa Grænsen mellem Issefladen og Mellemhjælken; Sænkningen ned 
mod Snuden bliver derved brattere og begynder længere tilbage. 
Brystfinnens Længde er ikke (1 ; 9,3) af Totallængden. Lege¬ 
mets Skælbeklædning naar paa Bugen lige til Bugfinnerne, paa 
Siderne lige til Brystfinnerne, i Nakken, som mindre Skæl, til en 
uregelmæssig bugtet Tværlinie mellem Gjællespalterne. De uparrede 
Finner ere ligeledes skælklædte indtil benimod deres Eand. Side¬ 
linien er ikke meget tydelig, men lader sig dog forfølge, paa Halen 
langs med Gatfinnen, i en Afstand fra denne, som ikke er en 
Fjerdedel af Legemets Højde paa samme Sted; der er den altsaa 
„ventral“ eller „inferolateral“; lidt foran Gattet begynder den at 
stige til Vejrs, først langsomt, nærmere ved Brystfinnen mere brat, 
for at naa op over denne ^). Hovedet viser ikke Spor til Afteg- 
* 
Der er, som Hr. Collett har gjort mig opmærksom paa, et af de fore¬ 
liggende Exemplarer (Nr. 7), hvor der maaske er Grund til at antage 
en Sidelinie til, en mediolateral, der udspringer lidt bagved Bryst¬ 
finnen og synes at kunne forfølges til over Gattet omtrent. Men Ex- 
emplarets Tilstand er ikke en saadan, at jeg tør udtale mig med 
fuld Bestemthed derom, og det er i al Fald det eneste foreliggende 
Exemplar af L. Vahlii, hvor der kan være Tale derom. Paa de bedst 
bevarede er der ikke Spor til denne Sidelinie. Naturligvis maa man 
ikke her gaa efter det linieformige Indtryk mellem Sidemusklerne, 
men have en Række af virkelige Porer for sig, og de ere ofte mindre 
kjendelige mellem Mærkerne af Skjællene. Det maa overhovedet be¬ 
mærkes, at Sidelinierne hos disse Fiske saare let overses, naar man 
ikke har særdeles vel bevarede Exemplarer for sig; man maa i Re¬ 
gelen se meget nøje til for at blive dem var og faa Rede paa dem 
og er endda ofte i Tvivl. De Tilfælde, som ikke efterlade nogen 
saadan Tvivl, maa naturligvis blive de afgjørende med Hensyn til at 
tilkjende eller frakjende en Art den ene eller den anden af disse 
Linier. 
