388 
fjerene; meii hos Hannen er der ligesom en Begyndelse dertil, idet 
Yderfanerne af de første Armsvingfjer ved Koden have en ganske 
lille hvid Plet, som dog saa aldeles skjules af Dækfjerene, at det 
endog er vanskeligt nok at faa Øje paa den, naar man løfter de 
sidstnævnte Fjer i Vejret paa den udstoppede Fugl. Begge Exemplarer 
stemme ikke blot nøje med de nyere Beskrivelser af ^^Lanius major'''', 
men en Sammenligning med en aldeles udfarvet Tornskade fra det 
evropæiske Eusland, der ganske vist er den Form, som nu for Tiden 
gaar under det nysnævnte Havn, viser afgjørende, at de to danske 
Exemplarer ere den selv samme Fugl og kun sandsynligvis lidt 
yngre Individer, som endnu have svage Rester af Undersidens 
mørke Bølgelinjer tilbage. 
Til disse faktiske Oplysninger om de tvende Fund vil jeg 
knytte nogle Bemærkninger om Pallas’ Beskrivelse af hans Lanius 
major og om den Tornskade, i hvilken man mener at se denne Art. 
Da den længe forsinkede Udgivelse af Zoographia Rosso-Asiatica^) 
endelig gjorde Ornithologerne bekjendt med Pallas’ Beskrivelse af hans 
Lanius major, vandt denne ny Art unægtelig ikke megen Tiltro, men 
blev ganske almindelig slaaet sammen med Lanius excuhitor. Haar 
enkelte Forfattere antoge den for at være forskjellig fra den store 
Tornskade, trode de enten, at den rimeligvis faldt sammen med Lanius 
*) Zoographia Eosso-Asiatica var, som bekjendt, allerede bleven trykt 1811, 
men kom først 1831 i Boghandelen. Imidlertid havde Pallas, som 
henlevede sine sidste Dage i sin Fødeby Berlin og døde der den 8de 
Septbr. 1811, kort før sin Død faaet Værkets første Del og nogle faa 
Ark af anden tilsendt fra St. Petersborg, og dette Exemplar gik fra 
ham over i K. A. Rudolphis Eje. Selv om slet ingen flere Exemplarer 
skulde være komne ud blandt Folk inden 1831, behøvede Værket altsaa 
ikke at have været aldeles ubekjendt lige indtil dette Aar, og man vil i 
Literatnren finde Spor af, at dette heller ikke i strængeste Forstand har 
været Tilfældet; men Pallas’ Lanius major synes dog selv i Tyskland 
ikke at være bleven bekjendt førend hele Værket kom i Boghandelen; 
thi C. L. Brehm vilde vistnok ikke i sin i 1831 udgivne „Handbuch 
der Haturgeschichte aller Vogel Deiitschlands“ have givet en der op¬ 
stillet, men ikke holdbar Lanius-Kri Havn af major, dersom han 
havde vidst, at Pallas allerede en Snes Aar tidligere havde gjort Brug 
af dette Artsnavn. 
