118 
cum corollae laciniis alternantes et totidem minores lineares iis 
oppositae. Stamina quatuor vel quinque; filamenta in tubum 
pistillum recipientem connata; antherae trigonae, truncatae, ita 
approximatae, ut stigma pentagonum referunt. Stigma leviter 
bifidum. 
Crescit haecce arbuscula elegans in sylvis humidis montis 
laris et montis Agiiacate in Costa Rica, ubi Novembri florentem 
legi. Ab indigenis Biborrana nuncupatur. 
Jacqiiiiiia L. 
Denne Slægt frembyder flere eiendommelige Forhold i Vege- 
lationsorganerne, som man hidtil enten ganske har overseet eller 
hvorpaa man ved Beskrivelsen af Arterne ikke har lagt tilborlig 
Vægt. Aarsskuddene bestaae af mange Stængelstykker, af hvilke 
ikke alene de nederste ere korte og sammentrængte, men ogsaa 
de overste frembyde samme Forhold. Med Hensyn ti! de 'se- 
cundære Grene viser her sig samme Forhold som hos mange 
Naaletræer; de komme nemlig kun til Udvikling i den aller- 
overste Deel af Aarsskuddet, hvor de sidde falskt krands- 
stillede, men mangle paa hele Skuddets den ovrige Deel. Knop¬ 
perne ere forsynede med talrige sylformige eller triangulære, 
taglagte Knopskjæl. Bladene angives hos flere Arter at være 
falskt krandsstillede i Toppen af Aarsskuddet, saa at man deraf 
— og ligeledes ifolge Afbildningerne ikke blot hos Jacquin, men 
ogsaa hos Martins (Flora bras. fase. 16—17 t. 27) — skulde 
troe, at de forresten manglede, og det er dog ingenlunde Til¬ 
fældet; men de ere paa den ovrige Deel af Aarsskuddet smaa, 
skjælagtige og hurtigt affaldende. Ogsaa hos de Arter, hvor Bla¬ 
dene beskrives som spredte, er der dog altid et storre eller rin¬ 
gere Antal af de nederste Stængelslykker, som kun have skjæl¬ 
agtige Blade, og da nu Forholdet mellem den Deel af Aarsskud¬ 
det, som har egentlige Blade og den Deel, som kun har skjæl¬ 
agtige, hos hver Art er temmelig constant, saa kan man herfra 
