147 
stelnau har fundet hiinsides Rio de San Francisco i Omegnen af 
Ryen P a t r o c i n i o, altsaa unægteligt temmelig fjernt fra de af Rein¬ 
hardt liereiste Egne, men dog endnu stedse i den med Campos- 
vegetationen hevoxede Deel at Minas-Geraes. Til Sammenligning 
ville vi nedenfor hensætte en Liste paa de Padder og Ogier, som 
vides hidtil at være fundne i det med Urskov hevoxede Kystland 
fra Rio de Janeiro af og op til Bahia. Det forholdsviis sturste 
Bidrag til denne* Liste har Prindsen afWied ydet, nemlig 
31 Arter, og disse ere i den nedenstaaende Liste alle betegnede 
med en Stjerne foran Lobenummeret. De dvrige skyldes for- 
skjellige Forskere eller Samlere, og ved disse anfdre vi særligt i 
Noter de Forfattere, paa hvis Autoritet vi optage dem som til¬ 
horende den ovennævnte Faujia, medens vi med Hensyn til de 
af Prindsen af Wied samlede Arter iridskrænke os til her under 
Eet at henvise til hans ovenfor omtalte „Beitrage“^). 
4. Pipa americana Laur-). 
2. Engystoma microps D. B.'"^). 
dersoge den. Vi kunne imidlertid ikke ansee denne Angivelse for til¬ 
strækkelig til at skaffe den nævnte Lovfro en Plads i Carnposfaunaen. 
Med Hensyn til en anden Lovfro, som Burmeister ligeledes siger at have 
seet i Lagoa Santa uden selv at have faaet den, llyla maxima nemlig, 
er det vist, at han saae den levende hos den ene af Forfatterne, som 
samtidig opholdt sig i den nysnævnte lille By; det ligger derfor nær 
at formode, at det forholder sig paa lignende Maade med den formeent- 
lige Dendrobates tinctoriiis, og at det er en eller anden af de andre 
af Reinhardt samlede Ldvfrder, i hvilken Burmeister feilagtigen har troet 
at see denne Art. 
’) Herved maae vi imidlertid bemærke, at de af Prindsen anfdrte Arter ikke 
alle kunne beholde de Navne, hvorunder han beskriver dem; de For¬ 
andringer i den af ham brugte Nomenclatur, som i Tidens Lob have viist 
sig at være nodvendige, ere for en stor Deel allerede bragte i Udforelse 
af senere Forfattere, og vi have i slige Tilfælde naturligviis optaget det 
Navn, som den paafdlgende Art efter de sædvanlig gjældende Regler 
maa bære. 
-) Animalia nova sive species novae Testudinum & Ranarum, quas in 
itinere per Brasiliam annis 1817—20 suscepto coll. & descr. B. d e S p i x. 
Monachii 1824. Pag. 53. 
^3 Erpétologie générale S. VIIL, p. 745. (Indsamlet af Gaiidichaud). 
10 
