/ 
156 
A. Padder (Batrachia). 
Itiifo niaiiiius (Lin.). 
(6iifo Agua Daud.) 
Vort Materiale af denne vidtiidbredte Art har bestaaet i 
15 Exemplarer, hvoraf 9 af forsbjellig Alder og Storrelser ere 
indsamlede af Reinhardt i Omegnen af La goa Santa og paa for- 
skjellige andre Steder i de indre Camposegne, 1 fra Ri o Janeiro 
er meddeelt Universitets-Museet af Pariser-Museet, 3 af forskjellig 
Alder ere tagne ved Maruirn af Ilygom og 2 ere fra A n ti 11 e r n e. 
Af de brasilianske er det storste 5" 1^"' langt fra Snudespidsen 
til Gattet, af de vestindiske det storste 4" 9"' langt. 
Ved at sammenholde disse 15 Exemplarer med hinanden, 
er det ikke undgaaet os, at de afvige i ernkelte ikke uvigtige 
Forhold og navnlig i Henseende til Hovedets charakteristiske 
Kamme. Navnligen afvige de af Reinhardt i Provindsen Minas 
indsamlede Exemplarer i denne Henseende fra de af Hygom i 
Provindsen Sergipe samlede, hvorimod disse, mærkeligt nok, 
stemme med de vestindiske, uagtet den store geographiske 
Afstand; det ovenfor omtalte Exemplar fra Ri o synes derimod 
at staae midt imellem begge, flos de vestindiske og maruimske 
Individer ere Orbitalkammene parallele, forsaavidt deres svage 
Krumning tillader dem det, og Mellemrummet mellem dem 
(Panden) er meget bredt, meest rigtignok jo ældre de ere, da 
Hovedet med Alderen bliver forholdsviis ikke saa lidt bredere 
hos denne Art; Rostralkammene, som fra Orbitalkammene lohe 
ned mod Snudespidsen, ere længere og skarpere udprægede, og 
den Vinkel, som de danne med Orbitalkammene, skarpt og l)e- 
stemt uddannet; i Forbindelse dermed staaer det, at Snude¬ 
spidsen er aldeles lodret afskaaren, og at Næseborenes Afstand 
fra Oinene er storre end hos Exemplarerne fra Mi na s. Hos 
