199 
den efter Beskrivelsen noget stdrre end hos vore to Exemplarer. 
Ere disse 2 Arter end forskjellige, ville de dog altid faae Plads 
ved Siden af hinanden i Systemet. 
Ilylella Rhdt. & Ltk. 
llylella n. gen. Hylæ veræ^ dentibus vomeropalatinibus nullis’, 
orificiis Eustachianis minuiis* Membrana tympani parurn conspicua 
vel oblecta. 
Reinhardt har endelig fra Omegnen afLa*goa Santa hjem¬ 
bragt 2 smaa Lovfrder, hver af dem dog kun i et enkelt Exemplar, 
som vilde kunne henfores til Slægten Hyla i alle andre 
Henseender, naar de ikke manglede ethver Spor til Ganetænder. 
Blandt de glatganede Ldvfroformer er Micrhyla den eneste, hos 
hvilken Tungen har en nogenlunde lignende Form som hos Hylaslæg- 
ten (see A. Dumérils Angivelse i Ann. sc. nat. 3 serie t. 19 p. 143), 
og dog er den ifdlge Beskrivelsen i Erpétologie générale haand- 
formig og fri i sin bagre Halvdeel, altsaa ikke saa lidt forskjellig 
fra hvad der forefindes hos de 2 foreliggende Arter, hvor den 
er aldeles som hos en Hyla', fremdeles afvige de fra M. achatina 
ved at Fingrene ere forbundne ved en meget tydelig Svommeliud. 
Endelig synes de heller ikke at dele med Micrhyla den ufuld- 
komnere Bygning af Oret, som ifolge Gunther udgjdr et af denne 
Slægts væsentlige Særkjender*). Thi om end Oretrompeternes 
Mund inger jo vel hos begge Arter ere saa smaa, at man derved 
kunde ledes paa den Formodning, at det kunde være Tilfældet, 
taler dog den Omstændighed derimod, at den ene Art ganske 
sikkert ikke mangler Trommehinde, og at der ogsaa hos den 
anden, hvor denne Hinde udvendig ikke er synlig, dog synes at 
vise sig Tegn til, at den ogsaa der er tilstede, skjondt skjult under 
Huden og udvendig ukjendelig. Slægtscharaktererne maatte altsaa 
modificeres temmelig meget, hvis man vilde give disse 2 Arter 
Plads i Slægten Micrhyla^ og vi have derfor anseet det for rig¬ 
tigere at danne en ny Slægt for dem. 
Proceed. of llic zool. Soc. 1858. p. 346. 
