204 
krybende paa Jorden j og Reinhardt erindrer ikke, at det under 
hans lange Ophold i Brasilien er hændt ham mere end en eneste 
Gang; men man maa ikke derfor troe, at den i og for sig er 
sjelden. Man kan næsten med Sikkerhed regne paa at skaffe 
sig den ved at udgrave de vidtloftige underjordiske Boer, 
som den store bladskjærende Myre {Atta cephalotes Fbr.?) anlæg¬ 
ger. 1 de ofte meget talrige*, indbyrdes ved snevre Gange for¬ 
bundne underjordiske Rum, hvoraf et sligt Myrebo bestaaer, og 
som Brasilianerne kalde „Po 11 er“ (panellas), findes næsten stedse 
en eller et Par af disse Amphishæner, eller af Siphonops annulatus^ 
der komme for Dagen ved Udgravningen. Disse Dyrs Tilstede¬ 
værelse i Myreboet er endog en saa almindelig bekjendt Sag i 
Brasilien, at Beboerne, naar de ved Myrernes altfor om sig gribende 
Ødelæggelser i deres Haver nodes til at prove paa at udrydde 
dem, men for at spare sig den bekostelige og ofte meget besvær¬ 
lige Udgravning soge at kvæle deres smaa Plageaander ved at lede 
Rog ind i den underjordiske Labyrinth, ikke betragte deres 
Værk som fuldfort, naar ikke „den blinde Slange plaget af 
Rogen, kryber frem for Dagen. Hvad der bringer Amphisbænerne 
og Cæcilierne til at tage Ophold i Myreboet, er uvist; maaskec 
hente de deres Næring af den hvidagtige, ligesom skimlede. Masse 
af ganske smaat sonderskaarne Bladstumper, hvormed Panellerne 
ere fyldte; ialfald er det ikke rimeligt, at de fortrædige Myrerne 
selv eller opholde sig mellem dem mod deres Villie; thi saa 
langsomme og ubehjælpelige Dyr vilde neppe kunne modstaae de 
voldsomme Angreb af deres tallose og haardnakkede smaa Fjender, 
som de isaafald ufeilbarlig vilde paadrage sig. 
Amphisbæna fuliginosa forekommer sikkerlig ikke i de af 
Velhasfloden gjennemstrdmmede Camposegne; naar Prof. Burmei¬ 
ster angiver det Modsatte*), beroer det kun paa en Forvexling 
Reise nach Brasilien, durch die Provinzen von Rio de Janeiro und Minas 
geras. Mit besonderer Riicksicht auf die Naturgeschichte der Gold- 
und Diamantendistricte. Von Dr. Hermann Burmeister. Berlin 
1853. S. 372. 
