218 
dagede sin Art i det Indre af Provindsen Ri o de Janeiro, 
og Pariser Museets er uden Tvivl fra samme Provinds. Hvilken 
af disse 2 Arter det er, som Burmeister paa sin Reise har truffet 
i de nogne Campos i Nærheden af Landsbyen Rita ved 
Bredden af Rio das Velhas, skulle vi naturligviis lade usagt. 
Perodaetylus modestus Rhdt. & Ltk. nov. gen. 
(Tab. V, fig. 7). 
Perodaetylus dignoscitur palmis et plantis pentadactylis^ digitis 
unguiculatis ^ pollice palmarum tamen mutico ^ venlre infra colloque 
supra scutellis magnis obteciis a genere Ecpleopodis^^) ^ quoeum 
cæterum convenire fere videtur. 
Reise nach Brasilien &e. p. 379. 
**) Ifolge J. E. Gray skal Ecpleopus-Slæglen falde sammen med Waglers 
Cercosaura (cfr. Cat. of the Spec. of Lizards in the Coll. of the Br. Mus. 
p. 60). Er denne Mening rigtig, maa naturligviis Dumérils og Bibrons 
Navn vige Pladsen for Waglers ældre ; men vi betvivle, at det kan 
være Tilfældet. At domme efter de foreliggende Diagnoser af Cercosaura- 
“o ” 
Slægten, saavel den ældste af Wagler (Syst. der Amphib. p. 158), som 
den, Wiegmann har givet (Herpetol. Mexic. p. 10), og endelig den i 
Berliner-iMuseets Nomenclator Rept. & Amphib. (P. 14), maa Skjælbe- 
klædningen paa Bugen og under Halen hos Cercosaura være ikke lidet 
anderledes end hos Ecpleopus; Waglers Ord : ,^cauda ingens'-^ gjor det des¬ 
uden sandsynligt, at den forste maa have en ganske anden Habitus end 
den slet ikke saa særdeles langhalede Ecleopus, og ifolge Nomencl. Mus. 
Berl. skal hiin være forsynet med Femoralporer, der som bekjendt mangle 
hos den sidste. Vi vilde havt storre Tillid til Grays Mening, hvis den havde 
slottet sig til en umiddelbar Sammenligning af de paagjældende Former; 
men dette synes ikke at være Tilfældet, idetmindste fandtes ingen af 
dem i Britisk Museum, da Gray udgav sin Catalog, og under disse Om¬ 
stændigheder maae vi endnu stedse ansee de nævnte Slægter for at 
være indbyrdes forskjellige. — Det er saameget vigtigere at gjore op¬ 
mærksom paa dette Punkt, som Slægtnavnet Cercosaura i den senere Tid 
ogsaa er brugt af Giinther i samme Betydning som hos Gray (C. rhonibifer 
Proc. Zool. Soe. 1859), hvorved Forvirringen, hvis en saadan er tilstede, 
ligesom bliver befæstet i Videnskaben og vanskeligere at afhjælpe, jo 
længere Tid der hengaaer, inden det bliver oplyst, hvad den waglerske 
