230 
tiltage i Storrelse indadtil, saa at den inderste Række bestaaer af 
Skjolde, som i Form og Storrelse kunne maale sig med Pandens. 
At tredie og fjerde Finger ere omtrent lige lange, hvorimod fjerde 
Taa rager langt ud over tredie, bor heller ikke udelades af 
Slægtens eller Artens Charakteristik. 
Atneiva vulgaris Licht. 
Tre af de af Reinhardt hjemfdrte Exemplarer ere Hanner og 
omtrent af samme Storrelse (c. 18")* Oa de vise nogle Smaa- 
forskjelligheder, hvorpaa Andre maaskee kunde forledes til at 
stotte Opstillingen af egne Arier, naar et mindre tilstrækkeligt 
Materiale forelaae, skulle vi anfdre disse: Pandeskjoldet kan være 
stdrre eller mindre og altsaa tillige af en mere eller mindre 
langstrakt Form; det forste Subpalpebralskjold kan være stdrre 
og naaer da heelt ned til Overlæbeskjoldene, eller mindre, og 
da er det langtfra at forlænge sig ned til dem. Undertiden ere 
INasorostralskjoldene og det tilstedende Nasofrenalskjold samrnen- 
voxne, saa at Næseborene ikke aabne sig mellem 2, men i et 
Nasalskjold. Skjdndt man i Reglen kun kan tælle 3 Rækker af 
stdrre Skjolde paa Skinnebenets Underflade, maa man dog hos 
et enkelt af de foreliggende Exemplarer tælle 4, da Skjæl- 
lene af den allerinderste Række her ere komne noget mere til 
Udvikling, hvilket igjen har medfdrt, at Skjoldene i de 3 andre 
ere bievne noget mindre brede; men i Reglen er hin indre 
fjerde Skjælrække saa lidt udviklet, at den ikke kommer i Be¬ 
tragtning ligeoverfor de andre. At stdtte Opstillingen af en egen 
Art paa denne aldeles enestaaende Forskjellighed, der ikke led¬ 
sages af andre Afvigelser fra det almindelige, vilde imidlertid 
være ganske urigtigt. Endnu kan anfdres, at da Overgangen fra 
Bugens store Skjolde til Sidernes fine Skjælklædning dannes af 
nogle Skjolde af forskjellig Storrelse, som slutte sig til den yder¬ 
ste af Bugens Skjolde i hver Række, kunde man undertiden være 
tilboielig til at tælle 12 Bugskjolde i Tverrækken istedenfor 10. 
