254 
og K r o y ers Beskrivelse og Afbildning af den finmarkske Form*). 
Finnernes Marmorering, som savnedes paa det forste (Hellebækske) 
Exemplar, findes vel udviklet paa det Middelfartske, saavel paa 
Ryg-, Gat- og Ilalefinnen som paa Brystfinnerne; tillige viser 
dette Exemplar, at Stribningen ikke altid er saa constant og 
regelmæssig, som man maaskee kunde troe; den kan f. Ex. lokalt 
afbrydes .ved, at to Nabostriber Idbe sammen og danne en af¬ 
lang Ring, eller de kunne flyde sammen paa et Sted for paa et andet 
atter at adskilles o. s. v., og Fiskens to Sider forholde sig derfor 
ingenlunde aldeles eens i Henseende til Enkelthederne i Teg¬ 
ningen. Idvrigt finder jeg Dyrets Physionomi, Halefinnens Form, 
den Maade, hvorpaa de to andre uparrede Finner slutte sig til 
denne, Oinenes Størrelse og Beliggenhed, Næseborenes og Porernes 
Beskaffenhed og Beliggenhed paa Panden, Mundens Størrelse o.s.v. 
saa fuldstændigt stemmende med, hvad der berettes om Liparis 
linealus Kr., at Artsidentiteten for mig er hævet over enhver 
Tvivl; om den vil være det for Hr. Kroyer, er en anden Sag, 
som imidlertid er mig temmelig ligegyldig, da jeg hverken har 
skrevet for at gjore Hr. Kr. det tilpas eller utilpas, men kun i 
Sandhedens og Videnskabens Interesse. 
Det i mine tidligere Bemærkninger omtalte islandske Exemplar 
(Tab. VH, fig. 1) har en Totallængde af 69’”'”. Den storste 
Hdide, som falder lidt bagved Gjællelaagets ovre Spids og paa det 
Sted, hvor Rygfinnen begynder, er 14””“, altsaa V 5 af Totallængden. 
Hovedets Længde er 17””" eller V 4 af Totallængden; dets 
storste Brede, som tillige er Legemets storste Brede, er 17^2"””, 
altsaa paa det nærmeste lig med Hovedets Længde. Oiets 
Tvermaal er c. 3”””, altsaa henved V (3 af Hovedets Længde; 
dets Afstand fra Snudespidsen — for saa vidt der paa et saa 
rund- og buthovedet Dyr overhoved kan være Tale om Snude¬ 
spid s — er det doppelte heraf eller 6 "””, og samme Storrelse 
Om Skjællene see det følgende (S. 264). 
