256 
bærer den 14. Gat- og Rygfinnen ere lave; den sidstnævnte 
begynder netop i Linie med Sugeskivens Bagrand; begge fort¬ 
sætte sig umiddelbart til Halefinnen, men Sammenhængen med 
denne er tydeligst for Gatfinnens Vedkommende. Halefinnen er 
smal og viser sig noget spids, naar den ikke foldes ud. Det 
Antal af Straaler, som jeg har talt — for dets absolute Rigtig¬ 
hed tor jeg dog ikke indestaae, da Straaletællingen her, som ofte 
i denne Slægt, er overmaade vanskelig — er: 
Rygf. 36, Brystf. 33, Gatf. 30, Halef. 14(?). 
Tænderne ere som sædvanligt stillede i regelmæssige Skraa- 
Rækker; de have tre butte alrundede Flige, af hvilke den midterste 
enten er noget storre end de andre eller af Størrelse med dem; 
begge Forhold forekomme ved Siden af hinanden, selv i de indre 
Rækker, til hvilke man ene bor holde sig, da de ydre deels 
aftage stærkt i Henseende til Tændernes Stdrrelse, deels ere min¬ 
dre charakteristisk og mindre regelmæssigt uddannede. Virkelige 
Skjæl har jeg været ude af Stand til at opdage; derimod har 
jeg iagttaget en Antydning til en Sidelinie, bestaaende i en 
noget uregelmæssig og ikke meget tæt Række af Porer langs 
med Kroppens Sider og et Stykke ud paa Halen; de ligge 
ovenover Midten af Kroppen og i Fortsættelsen af den af Pan¬ 
dens og Tindingens Porer antydede Linie.*) Farvetegnin- 
gen vil man maaskee bedst opfatte af medfolgende Afbildning; 
hvad man slrax seer er, at Striberne ere talrigere og tættere 
end hos den typiske L. Hneatus ^ men seer man nærmere til, 
opdager man let, at der ogsaa her er 4 Sæt af saadanne 
Striber; vilde man tænke sig, at de 4 mdrke, i Midten 
En saadan Antydning til en Sidelinie er hidtil neppe fundet hos nogen 
anden Liparis (jfr. Kioyer, Danm. F. II. p, 519). Forsaa vidt man deraf 
vilde slutte, at den foreliggende islandske Liparis ikke kan være L. li- 
neatus Kr., hos hvilken ingen Sidelinie er iagttaget, saa maa jeg dog 
dertil bemærke, at den muligviis kunde blive funden der endnu, om end 
ikke paa de hidtil undersøgte Exernplarer. Al den i al Fald maa være 
lettere at see paa et storre Exemplar end paa smaa, kun tommelange, 
del er vel indlysende af sig selv. 
