257 
lysere I3aand hos den typiske L. Hneatus rykkede hinanden 
nærmere og for en Deel klovede sig hver i to, som dog ikke 
overalt holdt sig fuldstændig adskille, men hist og her endnu 
kunde lobe sammen paa en kortere Strækning, vilde man netop 
faae den samme Farvelegning som hos den foreliggende 
Fisk. Bugsiden af Hoved og Krop ere farvelose, Ryg- og 
Gatfinnen marmorerede, Halefinnen har to Tverbaand, og Bryst- 
linnen er ligeledes marmoreret i sin ovre Deel. Jeg skal endnu 
lilfdie, al over hele den farvede Deel af Huden er der slroel en 
stor Mængde brune Punkter, saavel over de lyse, som over de 
rndrke Baand. 
Det er om denne Fisk, som jeg nu har beskrevet, at jeg 
har troet at kunne udtale, at jeg ikke har kunnet finde nogen 
gyldig Grund til at ansee den for andet end en Liparis Hneatus 
Kr.; d en kan, om man vil, opfdres som var. major multistriala 
af denne, men det var ogsaa muligt, at ligesom dens Farveteg- 
ning billedligt kan opfattes som opstaaet ved en Klovning af 
Striberne hos var. minor paucistriata^ saaledes udviklede den sig 
maaskee i Virkeligheden ogsaa af dennes*), altsom Dyret blev ældre; 
og det er denne Tanke, som jeg i min tidligere Afhandling har 
antydet ganske kort. Hvad der bestyrkede mig i den, var deelsExem- 
*) Hr. Kr. indseer ikke „hvorledes et enkelt Exernplar af et eller andel 
Dyr, som besidder en vis Tegning, med tilstrækkeligTydelighed kan vise, 
paa hvad Maade denne Tegning er ops(aaet.“ Jeg bemærker dertil, at 
ethvert Dyr har jo dog to Sider, og ved at sammenligne dem kunde det 
da tænkes, at man fik noget ud; i det foreliggende Tilfælde, hvor det 
samme Element (Striben) gjentager sig flere Gange, vil det ved at sam¬ 
menligne deltes forskjellige iMaade at træde op paa, otte forskjellige 
Gange, altid være muligt, at der kunde findes en Traad til dets Genesis, 
ligesom naar man har 8 Exemplarer af el Dyr og deraf bedommer dets 
Formforandringer, forudsat at disse 8 Exemplarer ikke netop ere lige 
udviklede, og det behove de 8 Striber ingenlunde at være. Delte blot 
for at vise, at der kan sluttes Noget ad denne Vei; et andel 
Spdrgsmaal er, om dette Noget derved bliver til en „uimodsigelig 
Kjendsgjerning“, hvilket rigtignok ingenlunde har været min i^lening. 
