260 
Lepechin ikke seet rigtigt.*) Hr. Kr. synes at lægge en vis Vægt 
paa, at de rnorke Baand hos hans Art netop ere bl aae; hos Le¬ 
pechin s vare de „castaniebrune“, hos dem jeg har seet levende, 
opfattede jeg dem som violette, ihvorvel jeg skal indromme, at Farven 
dog muligvis, saavidt jeg nu erindrer det, faldt noget i det brune — 
det beroer ofte paa et meget usikkert Skjon, om man opfatter 
saadanne Nuancer aldeles rigtigt. Dertil kommer endelig, at Far¬ 
ven, efter Hr. Kr.s egen Angivelse, ved Opbevaring i Spiritus 
kan forvandles til ,,rddbruun.^^ Vil nu nogen virkelig troe, at 
der i disse Nuancer er udtrykt en Artsforskjel ? —„Oinenes Iris 
lyseblaa, Pupillen hvid^^ modsættes : „Oiets Pupille sorteblaa, omgi¬ 
vet af en smal orangerod Ring; Hornhinden solvfarvet, lidt sværtet 
med Sort.“ Forend man slutter noget heraf, skulde man dog være 
paa det Rene med, om det er de samme Dele, der af begge Forfattere 
benævnes eens; men derom kunde der være god Grund til at 
tvivle, og den formeentlige Uovereensstemmelse kunde let oplose 
sig i det Modsatte. At Lepechins Art virkelig skulde have 
havt en „hvid Pupille det klinger i del mindste hdist forun¬ 
derligt; det er selvfolgelig den gjennemskinnende, efter Doden 
mælkehvide Lindse, der har givet Anledning til at opfatte Pupil¬ 
len som hvid! Sagen er, at Kroyers Beskrivelse er efter det 
levende, Lepechins efter det dode Dyr. Jeg skal imidlertid ikke 
opholde mig videre ved dette Punkt, som dog Alle ville indromme ikke 
har nogen særdeles Vigtighed, men slutte disse Bemærkninger om 
Farven med den Tilstaaelse, at det skulde hoiligen undre mig, om 
Nogen vilde see en antagelig Grund til at formode en Artsfor- 
skjellighed i, hvad Lepechin og Kroyer anfdre derom. At 
meget lignende eller endog aldeles overeensstemmende Forhold 
*') Som f. Ex. naar han kun angiver 1 Gjællehudslraale, hvilken Omstæn¬ 
dighed det hoilig forunder mig, at Hr. Kr. ikke med den ham egne 
Skarpsindighed i Kritiken har taget til Indtægt for at vise, at Le¬ 
pechins Cyclopteriis linealus umuligt kunde \ære hnns Liparis lineatus] 
liar Hr. Kr. maaskee havt en Folelse af, at det vilde dog være for 
grovt, og at Læseren isaalald altfor let vilde mærke, hvor huul hans 
Beviisforelse er? 
