280 
lidt længere end Underkjæben, er Forholdet omvendt hos Ungerne. 
Snudetornene ere her rettede mere bagud, Hovedets Sidedele 
(Infraorbitalknoglerne) langt mere piggede og grubede, Pandens 
og Issens Kamme hdiere, og Orbitalkammene danne hver en 
lille Torn, hvortil der ikke er Spor hos de Voxne; at Panden 
under Væxten hæves noget, medens Issen og Nakken trykkes 
nedad, fremgaaer deraf, at Hovedets hoieste Deel hos Ungen lig¬ 
ger over Nakken, hos de Voxne over Oinene. Hvad der maaskee 
meest bidrager til at give Ungerne et særdeles afvigende Ud¬ 
seende og megen udvortes Lighed med Aspidophorus spinosissi- 
mus Kr.*), er den stærke Udvikling af Skjælkammene paa alle 
Kroppens og Halens Skjæl; herved fremkommer der otte Ræk¬ 
ker af stærke og skarpe Takker eller Torne langs henad Lege¬ 
met, ligefra Hovedet til Halefinnen, paa hvilke Steder man hos 
den Voxne kun finder butafrundede Kanter. Brystfinnerne ^ere 
dernæst meget længere hos Ungerne, hos hvilke de, naar de 
lægges tilbage langs Kroppen, naae til det fjortende eller fem¬ 
tende af Ryggens Skjæl, hos de Voxne kun til niende; medens 
deres Længde hos disse er lig med Afstanden fra deres Spidse 
til Rygfinnens Begyndelse, er den hos Ungerne meer end dop- 
pelt saa stor som denne Afstand. Endeligen har Gattet en noget 
forskjellig Plads; hos de Voxne ligger det mellem fjerde og 
femte Skjæl i Rækken fra Axelhulen og udfor Midten af Bugfinnerne, 
hos Ungerne derimod udfor det sjette Skjæl i Rækken og ved 
selve Bugfinnernes Spidse, og medens Afstanden fra Gattet til 
Snudespidsen hos de Voxne indeholdes mere end 4 Gange i 
Totallængden, er Forholdet hos Ungerne omtrent som 1 : 3. 
Af Aspidophorus dceagonus Bl. besidder Museet endelig en 48"”“ 
lang Unge, indsendt af afdode Capt. Holbdll. Skjdndt dette 
altsaa er en allerede temmelig stor Unge, viser den dog ikke ube- 
*) Naturhistorisk Tidsskrift, 2 R. 1 Bd. p. 250. Voyage en iScandinavie 
etc. Zoologie, Poissons, pi. V fig. 2 
