283 
Form, Snudens Bygning, Mundens Retning, de parrede Finners 
relative Længde, og Gattets Beliggenhed, hvorpaa den nævnte For¬ 
fatter, uagtet han i Begyndelsen var tilboielig til at ansee den for el 
ungt Individ af A. decagonus — fornemmelig troede at kunne beraabe 
sig for at „vise dens Artsforskjellighed fra de hidtil bekjendte 
Aspidophori^^^ kun antyde en Forskjel i Alder og Udvikling, ikke 
en Artsforskjel. A. spino sis simus maa derfor udgaae af Systemet 
og af den grønlandske Fauna, og den almindelige Regel, som 
fremgaaer af disse Iagttagelser, vil vel være den, at de nordi¬ 
ske Pantserulke, som ganske unge, een til to Tommer lange, ere 
noget mindre langstrakte, frembyde en stærk Udvikling af Skjællenes 
Kjdl i Form af Torne, en mere opadboiet Mund, en svagere Ud¬ 
vikling af Snudetornene og længere Bryst- og Bugfinner end de 
V'^oxne, samt at Gattet hos dem ligger længere tilbage og under 
Væxten flyttes noget fortil. Disse Forandringer ere maaskee meest 
gjennemgribende hos A. decagonus^ hvis yngste hidtil kjendte 
Stadium er bleven opstillet som en egen Art {A. spinosissimus Kr,)’, 
det rnuligen tilsvarende meget unge Stadium kjendes iovrigt ikke 
endnu hos den europæiske Art. 
