67 
Lægger man et Stykke Slimhinde fra en Rotteventrikel, der 
indeholder Spiroptera, under Mikroskopet, ser man først og fremmest 
den bugtede Gang, hvori Dyret opholder sig. Paa hver Side af 
Dyret ligger Æg, spredte i Epithelet. Der er næppe nogen Tvivl 
om, at Parringen foregaar i Gangene i Slimhinden, at Dyret f. Eks. 
ikke forlader dem for at ty ind i Ventriklens Hulhed. Ganske vist 
kan man undertiden, som ogsaa ovenfor bemærket, iagttage, at et 
Dyr rager frit frem i Ventriklen med en kortere eller længere Del 
af sit Legeme, men helt fritliggende i Ventriklen er, saa vidt jeg 
ved, aldrig noget Individ truffet. Desuden træffes undertiden to 
Dyr, et hunligt og et hanligt, i samme Gang. De ligger i saa 
Tilfælde tæt op til hinanden med Forenden samme Vej; det er dog 
ikke lykkedes at iagttage nogen Parring, selv om saadanne Tilfælde 
Fig. 10. Ovariets Slyngninger. 
som det beskrevne maaske nok kan antages at danne Indledningen 
til en saadan; muligvis kan en saadan ogsaa have fundet Sted. 
Hos den voksne Hun synes der stadig at afgaa Æg gennem 
Vulva; man ser hos saadanne næsten altid enkelte Æg i Vagina, 
der er paa Vej ud, ligesom der stadig udenom Hunnen i Værtdyrets 
Ventrikelepithel ses udtømte Æg. De ligger her, indtil de med 
afstødte Epithelceller kommer ind i Ventriklens Hulhed, hvorfra 
de med Maveindholdet kommer ind i Tarmen for senere at udstødes 
med Ekskrementbollerne, hvori de kan paavises ved mikroskopisk 
Undersøgelse. 
Ægget, der er meget regelmæssigt i Form, tykkest paa Midten og 
jævnt afsmalnende mod begge Poler, har en største Diameter af 
c. 60 fjr, mindste Diameter c. 40 p. I optisk Gennemsnit ses 
Skallen ved begge Æggets Poler noget fortykket; det minder i denne 
Henseende ganske om det af Leuckart afbildede Æg af Spiroptera 
obtusa. Ogsaa i Form ligner det meget Ægget af denne Art. Se 
Leuckart: Die menschlichen Parasiten II, fig. 85, p. 113. 
5* 
