5 o 
Mandiblenie er forsaavidt forsicjellige, som den venstre hos Salt¬ 
vandsformen i Keglen er forsynet med 3 Tænder paa Skære¬ 
randen, hos Ferskvandsformen stedse med 4; men hos et Exemplar 
af Saltvandsformen fandt jeg ligeledes 4, saaledes at Forskjellen 
ikke er konstant. ]3ehaaringen paa Spidsen af 1. Maxilles Palpe 
er lidt forskjellig. Exopoditen paa 2. Maxille er hos Saltvands¬ 
formen fortil i Reglen lidt bredere end hos Ferskvandsformen. 
Grundleddet af 3. Brystfod tilligemed Kjønsaabningen, der findes i 
samme, er hos Hunnen af Ferskvandsformen, i Overensstemmelse 
med Æggenes betydeligere Størrelse, noget større end hos Salt¬ 
vandsformen. I Formen af Antenniilernes Grundled er der en 
ringe, men ikke konstant Forskjel. 
Disse smaa Forskjelle, af hvilke tilmed Flertallet ikke er 
konstante, er de eneste nogenlunde udprægede, som jeg har kunnet 
opdage. Det er klart, at man ikke paa disse kan opstille to Arter; 
først naar man tager Hensyn til Udviklingsgangen, vil noget saa- 
dant være tilstedeligt. Men for at fastholde det ejendommelige ved 
det foreliggende Tilfælde, tror jeg, at det vil være mere hensigts¬ 
mæssigt, i Henhold til de voxnes Forhold, blot at opføre de to 
Former som forskjellige Varieteter, og jeg foreslaar da at betegne 
den nordlige, i Salt- eller Brakvand levende Form som Var. 
microgenito7', den sydlige, i Ferskvand levende, som Var. macrogenitor. 
Vi har saaledes i dette Tilfælde at gjøre med en Art, som 
har kløvet sig i to i voxen Tilstand særdeles lignende Varieteter, 
medens den postembryonale Udvikling har formet sig meget for¬ 
skjellig. Det behøver næppe at fremhæves, at det er den sydlige 
Forms Tilpasning til Livet i Ferskvand, som har medført de Ejen¬ 
dommeligheder, som præger dens Udvikling. Lignende Modifikationer 
hos Ferskvandsdyr er jo velbekjendte: allerede mellem Palæmonetes’ 
