62 
6te Maj paa Bornliolra, paa Møen, paa Ærø, i Jylland ved Lemvig 
og Hjørring, o. s. v., o. s. v.; fra hver Dag i første Halvdel af Maj 
haves Iagttagelser fra Steder hele Landet over. Det er umuligt at 
sige, hvor længe den egenlige Indvandring varede ved, eller hvor 
meget de allerede indvandrede have fartet om i Landet. Man kan 
heller ikke faa nogen klar Forestilling om, hvor mange Steppehøns 
der paa den Tid var her; Tallene paa Fugle i Flokkene vare meget 
forskjellige, fra omtrent 10 til omtrent 200; tæller man sammen, 
hvad der er opgivet for enkelte bestemte Dage, hvorfra der til¬ 
fældig haves de bedste Beretninger, som 1ste og 5te Maj, faar 
man for hver af Dagene mellem 300 og 400 Fugle, Tal, der 
aabenbart ere meget for smaa; det kan med Sikkerhed siges, at 
der de samme Dage mange Steder i Landet var Flokke, om hvilke 
intet er berettet. 
I Begyndelsen af Maj maatte Landet i sin Helhed, ogsaa de 
dyrkede Egne, kunne tiltale Steppehønsene mere end senere paa 
Aaret. De vidtstrakte, flade, for en stor Del endnu nøgne Marker 
kunde minde om Stepper; Føde var her nok af, maaske endogsaa 
mere end der var dem gavnligt; de samlede Frø af baade vilde og 
dyrkede Planter, af Korsblomster, Polygonaceer, Ghenopodiaceer, Byg, 
Havre og Kløver^). Men hjemme følte de sig dog ikke. Den 
mørke, lerede og ofte fugtige Muldjord paa de fleste af Markerne 
var noget andet end Steppernes lyse tørre Jordbund; efter Eegn 
klumpede Jorden sig om deres smaa fjerklædte Fødder; alt som 
Sæden skød ivejret, og Markerne grønnedes, blev Landskabet dem 
De Steppehøns, der i Maj indsendtes til Zoologisk Museum, bleve 
undersøgte med Hensyn til Indhold af Kro eller Mave. Mange havde 
ædt Byg og Kløverfrø; hos enkelte fandtes lidt Havre; men næsten 
alle havde desuden, nogle udelukkende, Frø af Korsblomster og af 
vilde Polygonaceer og Ghenopodiaceer; en sjelden Gang fandtes enkelte 
andre Frø. Frøene havde de taget ogsaa ofte i spirende Tilstand. 
To, der vare dræbte i Slutningen af September, indeholdt begge 
en Mængde Kug (den ene 311 Korn, den anden en Del mere) og des¬ 
uden , den ene en stor Mængde Frø af Kløver og lidt Spergel, den 
anden en Masse Frugter af Chenopodium. — Nogle Steder skulle de 
især have ædt Boghvede, Spergel eller Græsfrø, 
