103 
ning. De mandlige Udførselsveje, forsaavidt de ere kjendte, dannes 
af et Parti af Nyren eller rettere Urnyren, som sætter sig i For¬ 
bindelse med Testiklen. Dog maa herfra imdtages Cyklostomerne, 
idet for begge Kjøns Vedkommende Kjønsprodiikterne udtømmes i 
Bughulen og føres derfra ud gjeunem en Porus genitalis bag 
Oattet. 
Blandt de fremsatte Fortolkninger af Benfiskenes Kjønsorganer 
have nu nogle søgt at tilvejebringe en P'orbindelse med de øvrige 
Hvirveldyr ved at fastholde en Homologi imellem disses Ovidukter 
eller „Miillerske Gange“ og Benfiskenes Æggeledere, medens andre 
have nægtet denne og indskrænket sig til at bringe Harmoni til 
Veje imellem de to Hovedformer af de kvindelige Kjønsorganer 
indenfor Teleosterne selv (den typiske og den uden Udførselsgang); 
Udførselsvejene opfattes da som noget for Benfiskene særegent men 
fortolkes ellers paa forskjellig Maade. Betragtninger over de mand¬ 
lige Kjønsorganer træde i Almindelighed ganske i Skygge. 
En Fortolkning af førstnævnte Slags skyldes Waldeyer^), 
der fremsætter den Anskuelse, at den egentlige Æggestok er om¬ 
fattet af Æggelederen, der opfattes som en Miillersk Gang, hvis 
Bughuletragt har optaget Ovariet i sig og lukket sig om det. Han 
henviser til Forholdene hos saadanne Pattedyr som Macropus og 
Phascolomys, hvor Ovariet ligger indenfor Ovidukttragten, hos den 
sidste endog tilligemed denne indesluttet i en Peritonealkapsel, og 
finder dette særlig anvendeligt paa saadanne Fiske som Scorpæna 
scropha og Lepadogaster biciliatus, om hvilke han (efter Kathkes 
Beskrivelse) siger: „Hier liegt der eigentliche Eierstock (Kern 
Kathke, Keimlager v. Baer) inmitten eines weiten Sackes, der dem 
Eierstocksack (Tubensack) der iibrigen Teleostier entspricht, jedoch 
nur an einer Stelle mit dem Kern verwachsen ist“. 
Denne Anskuelse har kunnet glæde sig ved flere Tilhængere 
• 
0 Eierstock und Ei. 1870, p. 78. En lignende Opfattelse ligger i den 
p. 159 citerede Udtalelse (fra 1845) af Vogt og Pappenheim for 
Karpens Vedkommende, men disse Forfattere have ikke gjort en videre 
Anvendelse deraf; fremdeles i Leydigs p. 49, Notel anførte Ord. 
