116 
Kjøbenhavii kau dette næppe være Tilfældet, thi ved Undersøgelsen 
af Hannerne har jeg fundet, at Sperma først begynder at modnes 
i Maj, og i Sommermaanederne tindes Testes og Tas deferens ud¬ 
spilede af Sæd; i September og i Begyndelsen af Oktober findes 
vel endnu Spermatozoer i Vas deferens, men Testes selv ere ind¬ 
skrumpede, og deres Sædkanaler ere tydelig nok gaaede over i en 
Hviletilstand, under hvilken Eegenerationen af Kjønsstoffet foregaar, 
og som varer til næste Foraar. I dette Tidsrum kunne Hannerne 
altsaa ikke befrugte. Dernæst frembød alle de mange Hunner, 
der undersøgtes i Tiden fra Slutningen af Februar til Midten af 
August, aldrig Æg liggende løse i Ovarialhulen, og først naar 
Æggene ere løsnede fra Ovariets Tæg, foregaar Befrugtningen af 
dem. Dette sidste mener jeg at kunne fastslaa ved, a) at jeg sidst 
i August har fundet i nogle Hunner løsnede Æg, hvori endnu ingen 
Kløvning kunde erkjendes; i andre samtidig undersøgte Individer 
var derimod Fosterdannelsen begyndt, og b) at jeg aldrig i ud¬ 
viklede , men endnu fastsiddende Æg har kunnet spore nogen 
Fosterdannelse, saalidt som jeg nogensinde har fundet et Embryo 
indesluttet i Ovarialvæggen. 
At en Befrugtning af Ægget normalt kan finde Sted, medens 
det endnu sidder i sin Follikel, saa at Spermatozoet maa gjennem- 
trænge denne, kjender man ganske vist fra nogle vivipare Teleo- 
ster, men saa foregaar tillige den hele Embryonaludvikling inden- 
im Juli und den darauf folgenden Monaten Weibchen mit fast reifen 
Jungen erhalten“. Om man tør stole paa disse „fast reifen Jungen“, 
synes mig meget tvivlsomt, naar man ser hen til den fejlagtige An¬ 
givelse af Ungernes Opholdssted i Moderen; at man finder umodne, 
men temmelig store Unger i disse Maaneder, er jo rigtigt nok, bortset 
fra Juli, der dog mulig kan være løben med af en Fejltagelse. 
Schmidt (Aufzucht junger Aalmuttern, Z. viviparus, im Aquarium. 
Der zoolog. Garten, 28 Bd., 1882, p. 65) angiver Fødselen i Fangenskab 
til 23de Marts — 1ste Maj; rimeligvis vare disse Fødsler forsinkede ved 
de uvante Forhold, og mange af Ungerne vare dødfødte; en Hun 
fødte 12te Januar, og de fleste af dens Unger levede. S.’s Angivelse 
at Aalekvabber „alljahrlich im Frilhling in hochtrachtigem Zustande 
eintreffen“, er jeg meget utilbøjelig til at lægge Tægt paa, da der 
ikke angives, hvorfra de komme, eller naar i „Foraaret“ de ere fiskede. 
