136 
den ejendommelige pludselige Lavning i lijgfinnen noget foran 
Halespidsen, som er saa karakteristisk for den voxne; de i denne 
lave Strækning anbragte Straaler ere Pigstraaler, de eneste som 
Fisken overhovedet har; disse Pigstraaler kunne allerede erkjendes 
’ hos de nævnte Unger af 28—29 Mm. Længde. Her er ogsaa 
Blommesækken noget formindsket. 
Med Hensyn til K j ø n s o r g a n e r n e frembyde disse Udvik- 
lingstrin den særlige Interesse, at Adskillelsen af de toKjøn 
er tydelig. Hos nogle Individer ere Genitalanlæggene forblevne 
væsentlig paa samme Standpunkt som hos de nærmest yngre Trin, 
de ere altsaa fremdeles parrede; disse Individer ere Hanner; hos 
andre Individer er der derimod foregaaet en Omformning af Kjøns- 
anlæggene, som tydelig nok betegner Ovariet. Vi ville i det 
følgende betragte Udviklingen af hvert Kjøn for sig. 
1. Hunnerne. 
Hos de kvindelige Individer af c. 18 Mm. Længde er der 
foregaaet en Sammensmeltning af de to i nærmest fore- 
gaaende Stadium jævnsides liggende Kjønsanlæg til én Masse, 
saaledes at man nu altsaa ogsaa finder Genitalceller i Midten, hvor 
der før ligesom fandtes en Fortsættelse af Meseuteriet, kun bestaaende 
af Stromaceller. Ved begge Ender af Ovariet er Sammensmelt¬ 
ningen fuldstændig, men i al Fald hos enkelte Individer spores i 
Ovariets Midte endnu Adskillelsen i de to oprindelige Dele. Der¬ 
næst er der paa den ventrale Side opstaaet en Længde- 
Indbugtning eller en Fure paa hver Side af Mesenteriets 
Tilhæftning, saaledes at Tværsnittet af Kjønsanlægget omtrent ser 
ud som Fig. 8 (kun er Stromaet anderledes). Hos de mindst 
fremskredne Ovarier begynder Furen lidt foran Bagenden og taber 
sig noget bag Forenden og er i sin hele Udstrækning aaben, men 
hos andre mødes allerforrest Bandene om Bugten paa en kort 
Strækning, paa den ene eller den anden Side, og aflukke altsaa 
her Furen til et Kør. 
