lukket bagtil, men dens blinde Wnde ligger ganske nær ved 
Kropovertladen foran Uretlira. 
b. Hannerne have to tynde, traadformige, med de mediale 
Flader forenede Testes, som fortil skilles fra hinanden som to tem¬ 
melig lange divergerende Spidser, der naa frem forbi Bagenden af 
Mavesækken; bagtil er Udstrækningen som Kjonskjertlens hos de 
kvindelige Unger, altsaa ind under Urinblæren til under Nyre¬ 
gangenes Indmunding. Medens Testes hos Individer af 15—22 Mm. 
Længde ere embryonale i Bygning, forsaavidt som de bestaa af 
follikelagtige Grupper af Kjønsceller, liggende i et ensartet tæt 
Stroina, ere de hos Unger af 36—43 Mm. (Juli) tydelig udstyrede 
med Anlæg til de radiære Sædkanaler, og Gjennemsnittet nærmer 
sig til den karakteristiske Hjærteform. Bag det egentlige Kjøns- 
kjertelanlæg fortsættes (hos alle Stadierne) deres Stroma i en kort 
fladtrykt Vtovmasse, som 'ender paa det anførte Sted; det er An¬ 
lægget til den frie Del af Vas deferens. Endnu er der slet ingen 
Hulrum opstaaet i dette. Beliggenheden af Testes er tilhøjre i 
Bughulen. 
De smaa étaarige Aborrehanner fra April vare alle, i Mod¬ 
sætning til de jævnaldrende Hunner, kjønsmodne; selv paa 
Exemplarer af 70 Mm. Længde vare Testes svulmende og indeholdt 
fuldtudviklet Sperma; hos de fleste Exemplarer traadte Sperma ved 
den mindste Berøring af Bugen ud ad Urogenitalpapillen! Det 
synes altsaa, som om Aborrehannerne udvikle sig hurtigere end 
Hunnerne og kunne opnaa Kjønsmodenhed allerede i Løbet af 
ét Aar. 
Af de fremstillede Udviklingstrin fremgaar, trods Bækkens 
Mangelfuldhed, tilstrækkelig tydelig, at Kjønsanlæggene for begge 
Kjøn hos Perca ere parrede, og at de fra første Færd indtage 
relativt den samme Længdeudstrækning i Krophulen, som de egent¬ 
lige Kjønskjertler indtage hos den voxne; fremdeles at de oprindelig 
temmelig vidt adskilte højre og venste Kjønsanlæg hos begge Kjøn 
rykke saa tæt sammen, at de med deres mediale Flader berøre 
hinanden og dernæst begge i Fællesskab forskydes tilhøjre. Her 
