158 
Jeg maa dog tilføje, at den bageste Del af Kjønsapparatet 
hos alle disse Hundestejleuiiger var særdeles vanskelig at ud¬ 
rede paa G-rund af, at Tarmen var saa overordentlig stærkt ud¬ 
spilet af Døde (Cladocerer, særlig Lynceus lamellatus), saa at de 
øvrige Organer i den bageste Eegion vare bogstavelig sammen¬ 
pressede; det er derfor meget muligt,-at jeg kan have misforstaaet 
eller overset enkelte Forhold her. Længere fortil, foran Urinblæren, 
vare Forholdene særdeles tvdeliffe. 
%j o 
Medens Ovariet hos de Fiske, hvis Unger i det foregaaende 
ere undersøgte, hører til dem, som af B r o c k og andre betegnes 
som forsvnede med central Ovarialkanal, d. v. s. hvor største 
Delen af Ovarialvæggen bærer Æg (eller Ovarialparenchymet danner 
en sammenhængende Beklædning af Ovarialhulen), komme vi i det 
følgende til at undersøge Udviklingsforholdene hos saadanne, hvor 
der tindes en saakaldet lateral O varialkanal, d. v. s. hvor kun 
en Del af Ovarialvæggen bærer Æg, nemlig Cyprinoiderne og 
Esox. De mandlige Kjønskjertler udmærke sig her i Modsætning 
til Acanthopterernes ved ikke at besidde udprægede Sædkanaler i 
radiær Ordning. 
C y p r i n o i d e r n e s (typisk parrede) Ovarie kan betegnes som 
en laiigstrakt Sæk, hvis Vægge ere ganske tynde og hindeagtige 
med Undtagelse af den nedre, der alene er ægbærende og danner 
en omfangsrig Masse, som indad mod Ovarialhulen ligesom er kløvet 
i en Mængde uregelmæssige, tværstillede Plader eller Ovarial- 
« 
lameller. Ovariet er indkilet mellem Svømmeblæren og Kropvæggen 
saaledes, at man nedenfra kun ser Undersiden af den ægbærende 
Del, hvis mediale Rand er sammenvoxet med Svømmeblæren, den 
laterale med Kropvæggen; de øvrige hindeagtige Vægge beklæde da 
Svømmeblæren og Kropvæggen, og dorsalt er det øvrige Mellem¬ 
rum mellem disse udfyldt med løst Fedtvæv; bagtil, hvor den æg¬ 
bærende Del hører op, fortsætte de tynde Vægge sig i et, ligeledes 
hindeagtigt. Rør, som forbinder sig med det tilsvarende fra den 
