165 
Forstørrelse, er alt andet end tydelig. Den Spalte, som er tegnet 
tilhøjre ved c og tilvenstre ovenfor d, er temmelig sikkert Ovarial- 
hulen, som jeg af egen Erfaring véd kan unddrage sig Opmærk¬ 
somheden, naar dens Vægge ligge tæt til hinanden. Figurfor¬ 
klaringen angiver: ,,a. Epithélium pigmentaire noir. h. couche 
tibreuse. c. épithélium interne détaché de l’enveloppe péritonéale“. 
Herved er altsaa at bemærke, at Vogt med Xavnet Epithel be¬ 
nævner Cellelag {a og c), som efter hans Fremstilling ikke beklæde 
frie Overliader; thi a er i umiddelbar Sammenhæng med det løse 
Bindevæv, som omgiver Svømmeblæren (smign. hans Fig. 2), og b 
skal paa lignende Haade hænge sammen med ,,le mamelon ovarique‘‘ 
som dennes „enveloppe péritonéale“. Undersiden af Ovariet, som 
i den Region, hvorfra Snittet Fig. 2 (samt Fig. 4 og 5) er taget, 
ikke skal være til at adskille fra den fedtholdige Vævmasse, siges 
udtrykkelig, ‘ saavel her som længere fortil, hvor Fedtvævet for¬ 
svinder, at være uden Peritonealbetræk, hvilket maa være forkert; 
men det er rigtigt, at et særlig udpræget Peritonealepithel fattes. 
Der kan nu neppe være Tvivl om, at det Spalterum, som V. efter 
Figurforklaringen anser for kunstig frembragt, er naturligt, og at 
det „løsrevne^ Epithel sidder paa sin Plads og slet ikke hører til h. 
Tager man til Sammenligning min Fig. 43, som vel at mærke er 
af et mindre udviklet Individ, vil da det „fibrøse‘‘ Lag h være == 
a i min Figur, d. v. s. Ovariets dorsale Væg, som hos større In¬ 
divider virkelig ser „fibrøs“ ud, og c bliver da Overfladecellerne 
eller Epithelet paa den ægbærende Del af Ovariet {ov i min Figur). 
Medens jeg ikke har kunnet iagttage de tidligste Anlæg af 
Genitalorganerne hos Gobio, har jeg derimod kunnet følge de vig- 
tjgste Trin i Udviklingen lige fra første Færd af hos 
Rhodeiis amarus (Bloch). 
Ovariet er hos „Bitte rlingen“ uparret, strækker sig (uden¬ 
for Legetiden) omtrent fra Indsnøringen mellem Svømmeblærens to 
