207 
ere rigtige), kun tænke mig forsonede ved følgende Antagelse: 
Sædlederen er ikke XJrnyregangen, men tilhorer Testis selv; hen- 
imod Kjønsmodningen forbinder dens Bagende sig med de Mullerske 
Ganges bageste Afsnit, hvorved dette bliver Udførselsvej; det øvrige 
af den Miillerske Gang undergaar da for Profopterus's Vedkommende 
sandsynligvis en lleduktion. Nyrens Udførsel s vej, Urinlederen, 
som Parker kun for Hannens Aædkommende lader være en sekundær 
Nyregang, maa da for Hannen baade af Ch'atodus og Protopterus 
antages for at være en peristerende Uruyregang. Dette antages 
den af Parker for at være hos Proto/;^enf6--Hun nen, skjønt der 
ikke angives nogen Forskjel i Bygning eller Beliggenhed af denne 
Gang hos de to Kjøn; den eneste Motivering af at lade Hunnens 
Urinleder gjælde for Urnyregaug er den, at der ellers ikke kan 
paavises noget Spor af en saadan! 
Af de i det foregaaende meddelte Oplysninger fremgaar altsaa, 
at ved Siden af, at alle udviklingshistoriske Data mangle, er vor 
Kundskab om de rent anatomiske Forhold hos Hannerne af disse 
Afdelinger: Størene, Ganoiderne og Lungefiskene, saa ufuldstændig, 
at ethvert nogenlunde paalideligt Grundlag for en Sammenligning 
med andre Vertebraters mandlige Kjønsapparat mangler, og vi maa 
derfor, foreløbig i det mindste, erklære Benfiskenes mandlige Kjøns- 
veje for enestaaende i sit Slags. 
For det kvindelige Apparats Vedkommende bliver Stillin¬ 
gen ikke fuldt saa isoleret; her er det navnlig den Omstændighed, at 
Æggelederne hele Livet (Salmonider) eller under en Del af Udvik¬ 
lingen (de fleste andre Benfiske) munde fortil aabent i Bughulen, 
som paany maa rejse det Spørgsmaal, om de dog ikke ere homologe 
med de Miillerske Gange hos andre Vertebrater, et Spørgsmaal, 
der opstaar saa meget lettere, som det allerede tidligere af en Au¬ 
toritet som Huxley^) er hævdet, at Ovidukterne hos Osmerus vise 
saa store Ligheder med dem hos Størene og hos Ganoiderne Po- 
lypterus og Amia, at de maa betragtes som homologe. 
0 1. c. p. 136. 
