228 
øgedes; at kim éu skulde blive Æg, bevises slet ikke af Tig. 55 
eller nogeu anden af iST.’s Figurer. 
Fra Nussbaums Opfattelse afviger jeg da kun i det Punkt, at 
jeg af Kjønscellerne kun lader freingaa Kjønsceller, hvoraf nogle 
blive til Æg (eller Spermatogonier), og Follikelepithelet ser jeg 
ingen CTrund til at lade opstaa fra anden Kilde end fra de Celler, 
som omhylle Genitalcellegrupperne. Det er i de embryonale Ovarier 
faktisk de samme Celler, som omhylle disse Grupper, der voxe ind 
imellem deres Kjønsceller og afskjære mindre Grupper af dem eller 
enkelte Kjønsceller; udvikler en saadan enkelt Celle sig til Æg, 
idet den voxer i Omfang, formere dens faa Omhyllingsceller sig og 
danne da efterhaanden den af tiere eller færre Medlemmer sammen¬ 
satte „Membrana granulosa“. Baade Brock (for Murænoiderne) og 
Stuhlmann ere ogsaa af den Mening, at de faa første Celler, som 
ses omslutte de spædeste Æg, allerede udgjøre Follikelepithelet, og 
at dette voxer videre ved disse Cellers Deling; men videre end 
hertil strækker min Overensstemmelse med Stuhlmann nok ikke; 
naar derimod Brock er tilbøjelig til at lade Ovariets Bindevæv 
levere Follikelepithelet, saa bliver denne Opfattelse af dets Her¬ 
komst jo i Virkeligheden den samme som min, idet Bindevævet 
hidrører udelukkende fra de Genitalcellerne omspindende Celler i 
det embryonale Ovarium. 
Til Slutning turde maaske nogle Bemærkninger om Tydningen 
af uparrede Ovarier hos Benfiskene finde Plads her. 
Iblandt de Fiske, hvis Genitaludvikling jeg har havt Lejlig¬ 
hed til helt eller delvis at følge, fandtes tre, hvor parrede Anlæg 
smeltede sammen til et uparret Ovarium, nemlig Zoai'ces, Ferca 
og Rhodeus. Foruden disse findes som bekjéndt flere med uparret 
Ovarium, og det Spørgsmaal ligger da nær, om denne Tilstand i alle 
Tilfælde maa betragtes som fremgaaet ved en Sammensmeltning af to 
