255 
Ophold i Grønland og Passage derhen, som tilstaaes Lieutenant 
Worinskiold^, men senere synes 'Wormskiold selv at have betalt alt 
tilbage for ham. Over samme Heiliger beklager han sig i øvrigt 
atter og atter for sin Fader og Hornemann, f. Ex.: „Heiliger vil 
ikke være i Stand til at opfylde Hensigten af hans Pejse, ikke af 
Mangel paa Evne, men af den sande Dovenskab, som gjør ham det 
skrækkelig haardt at sidde en halv Time ved sit Arhejde“; han 
anmoder endog sin Fader om at skatfe Heiliger Ordre til Hjemrejse. 
Endnu en anden, aahenhart mere privat Ledsager havde han, en 
Slags Tjener, en Hondekarl fra Nørholm ved Varde. Da Wormskiold 
ogsaa var udstyret med Instrumenter af det astronomiske Observa¬ 
torium i Kjohenhavn, saa var hans Pejse en fuldkommen viden¬ 
skabelig Grønlandsexpedition, og vistnok den første med rent 
videnskabelige Formaal, som fra dansk Side overhovedet er udgaaet 
til Grønland, thi om Gieseckes end blev af den største viden¬ 
skabelige Betydning for Grønland, var den vel ikke anlagt som en 
rent videnskabeligt). 
Den 18de Maj 1812 tiltraadte han sin Pejse ombord paa 
„Freden“ (Kapitajn Matthiesen), udrustet paa bedste Vis, blandt 
andet medførende f. Ex. 100 Pd. Kaffebønner. Den 26de løb Skibet 
ind til Leith, og da det forblev her næsten en Maaned, fik han 
Lejlighed til at gjøre en Del interessante Bekjcndtskaber, f. Ex. med 
Professor James on, hvis'geognostiske Forelæsninger han hørte, 
og af hvis Samlinger han havde megen Nytte; fremdeles Forstanderen 
0 Handelens Direktion udsendte under 14de Maj 1812 et Cirkulære, der 
begynder saaledes: „Med dertil erholdt Kongl. allernaadigst Tilladelse 
udgaaer Hr. Lieutenant 'VVormskiold og Hr. Kancellist Heiliger med 
nærværende Skib for i videnskabelig Hensigt at tilbringe nogen Tid 
i Grønland og berejse dets Kyststrækning*', hvorpaa den anbeDler „paa 
det bedste disse unge Mænd til at nyde den samme forekommende 
Opmærksomhed og Understøttelse i alt, hvad der kan bidrage til at 
formindske Ubehagelighederne for dem under deres Ophold i Landet 
og til at opnaa deres Pejses Øjemed", som Direktionen havde anbe¬ 
falet Bergraad Giesecke til. — Der er en Mulighed for, at militære 
Øjemed, nemlig Hensynet til Koloniernes Beskyttelse mod Eventyrere, 
fra først af vakte Planen om hans Sendelse, men saa maatte opgives. 
