205 
Professur ved Lyceet i Napoléonville, som han forøvrigt aldrig 
tiltraadte. Herved blev han dragen ind i den bekjendte Madame 
de Stael-Holsteins Kreds, og ved Genfersøens Bredder, i det yndige 
Coppet, hvor han sværmede med hendes Søn Angnste, fik han, 
allerede næsten 30 Aar gammel, sin første botaniske Undervisning 
af denne. Aar 1812 fortsatte han som olaarig studiosus mediciuæ 
bl. andet ogsaa sine naturhistoriske Studier ved Berlins Universitet; 
men Digtekunsten vedblev i meget høj Grad at sysselsætte ham, 
og netop i de nærmest følgende Aar blev hans berømte Digtning, 
Peter Schlemihl, skreven (udkom 1814). Som den * skyggeløse 
Schlemihl længtes den egentlig fædrelandsløse Digter i hine Tider, 
da hans gamle og nye Landsmænd kæmpede forbitrede Kampe, efter 
at strejfe Jorden om med Syvmilestøvler for „snart at maale dens 
Højder, snart dens Kilders og Lnftens Varme, snart iagttage Dyr, 
snart undersøge Planter, fra Ækvator til Polen, fra den ene Verden 
til den anden, sammenlignende Erfaringer med Erfaringer‘‘ ^). 
Da Chamisso nn efter Ansøgning havde faaet Plads som Natur¬ 
forsker paa Burik, næppe bebyrdet med nogen stor naturhistorisk 
Kundskabsfylde, rejste han over Hamborg og Kiel til Kjøbenhavn, 
« 
for her at gaa ombord, og her tilbragte han „maaske de muutreste 
og gladeste Dage i sit Liv“. IVormskiold, „der allerede“, som 
Chamisso skriver, „havde gjort sig fortjent af Naturhistorien paa 
en Kejse til Grønland^, ansøgte ogsaa om at maatte slutte sig til 
den Kumanzoffske Expedition. Aabenbart har, alt før „Kurik“ ankom 
til Kjøbenhavn, Grevens Tilladelse været indhentet (se Hornemanu 
i Litt. Tid. 1816, S. 750). Han opsøgte strax Chamisso efter dennes 
Ankomst, og „ich kam ihm“, skriver denne, „zutrauensvoll mit 
offenen Armen entgegen, froh, der winkenden Erute einen Arbeiter 
mehr zufiihren zu konnen, und man wilnschte mir Glilck zu dem 
fleissig emsigen Gehiilfen, den ich an ihm haben \vurde.“ Da nu 
,,Kurik“ ankom, mældte de sig begge (den Ode Aug. 1815) ombord 
') Se; Emil du Bois-Reymond; Adalbert v. Chamisso als Naturforscher. 
Kede zur Feier des Leibnizischen Jahrestages, etc. Leipzig 1880. 
