305 
skaaret op med et Suit langs Maddiken, Fig. 1. Forenden af 
samme Maddike har derhos bøjet sig lidt udefter, fri af Længde¬ 
hulen, og den sees derfor paa begge Figurer at rage noget mere 
frem end tilbørligt. Den Pose eller Sæk, hvori Maddikerne ligge, 
har ved Aabningen en lidt fortykket Fold, passende ind i til¬ 
svarende Indsnøringer paa Maddikens Bagende, og vistnok tjenende 
til at holde denne fast i Lejet, jfr. Fig. 3. Desuden findes paa 
højre Side af Fuglens Hals, under ørespalten, 2 tydelige Ar; Af¬ 
standen mellem Arrene, saavel som det øverste Ars Afstand fra 
Ørespalten ere indbyrdes omtrent de samme og kun lidt mindre 
end Ørespaltens Afstand fra Øjet. Paa Fig. 2 sees saaledes Øje- 
og Ørespalté samt de 2 Ar at ligge i en noget krum Linie, fra 
oven af nedefter; det nederste Ar er noget utydeligt, maaske ogsaa 
angivet noget svagere, end det burde. Et tredie iVr findes halv¬ 
vejs skjult under den højre Vinge. Vi komme snart til Betyd¬ 
ningen af disse Ar. løvrigt gjør Fugleungen Indtryk af at have 
været i god Foderstand, uden sygelige Abnormiteter. 
Hvad der først falder i Øjnene ved den afbildede Fugl er 
vistnok Størrelsesforholdet mellem den og dens Parasit; noget lig¬ 
nende kjender man hidtil ikke for Hvirveldyrenes Vedkommende, 
selv om man gaar ned til Gnaverne og deres Parasiter af Oestride- 
Slægterne Cuterehra og Oestromyia. Forholdet mellem Værtens og 
Parasitens Længde er her nemlig som 4 til 1; hvorhos det er en 
Mulighed, at Parasiten endnu ikke har opnaaet sin fulde Længde 
eller Størrelse, om den end seer fuldvoxen ud. 
Dernæst rejser det Spørgsmaal sig, hvorledes er Fuglen 
blevet befængt med disse Parasiter, hvor har Fluen aflagt sine 
Æg eller Yngel, og hvorledes har denne kunnet indtage sit nu¬ 
værende Leje. Svaret herpaa vilde indtil for faa Aar siden ube¬ 
tinget have lydt saaledes: Fluen har lagt sine Æg (Yngel) paa det 
• Sted eller ialtfald nær det Sted af Fuglens Krop, hvor nu Mad¬ 
dikernes Spirakelplader stikke frem, og her har den spæde Mad¬ 
dike boret sig ind under Huden, stadigt liggende med Spirakel- 
pladerne fremme. Dog nu stiller Sagen sig anderledes, efterat 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1889. 
20 
