310 
„Dass sie aber offen sind, beweisen die Traclieen, welcbe an sie 
lierantreten“. Dog hverken er Kranchers Bevis mig slaaende, ikke 
heller er hans Undersøgelseskimst overhovedet mig meget paalidelig. 
Men selv om saa er, at Trachee-Enderne hos Hestebremsens og 
andre Dipterlarver ere aabne, saa følger ikke heraf, at samme 
Trachee-Ender ogsaa ere aabne hos Ph. molesta eller hos den 
Lucilia-ljM\Q fra Skrubtudsens Øje, som jeg nys har undersøgt. 
Gaae vi dernæst over til Tracheesystemets bageste Ender med 
deres Spirakelplader, saa frembyde disse den Ejendommelighed, i 
• 
Modsætning til Bremser og de fleste Muscider, at de have buede 
eller knækkede Felter, de saakaldte Aandespalter, Eig. 5 og 6. 
Allerede i min førnævnte Afhandling, „Larvæ Luciliæ sp.“ i Entom. 
Medd., har jeg fremhævet, at disse Spirakler ialtfald hos Bremser 
og Muscider, i Almindelighed vare lukkede, idet jeg tillige henviste 
for yderligere Oplysning til den snart kommende Afhandling om 
Ughmjia-hMNm, som jeg allerede før i denne Undersøgelse har 
henvist til. Hos Ph. molesta ere nu Spirakelpladerne tydelig luk¬ 
kede; men selv om Felterne vare virkelige Spalter, var ikke der¬ 
med Forbindelsen mellem den atmosphæriske Luft og Trachee¬ 
systemets Luft aaben; thi bagved Spirakelpladerne flndes nemlig 
et noget bredere, tyndt Lag af trevlet Udseende, og dette Lag, 
som synes at være fuldt sluttet, danner en yderligere Afspærring 
i Forbindelsesvejen. Paa Fig. 5 betegner den yderste, omsluttende 
Linie Contouren af dette Lag, som altsaa sees at være meget større 
end selve Pladen; paa Fig. 6 er kun den ene Spirakelplade selv, 
uden det bagved liggende Lag, fremstillet. 
Det vil her være lærerigt at nnders%e Bygningen af det til¬ 
svarende Traadlag hos Hestebremsens Larve. Schr. v. d. K. af¬ 
handler dette Lag vidtløftigt, 1. c. p. 90 ff., og afbilder det PI. XIII, 
Fig. 4, 6 og 7. Han omtaler det som „un tissu réticulaire“, og 
siger, at dette „réseau superficiel adhére a d’autres couches“ af 
Spirakelpladerne, og at det er saa tæt, at det forhindrede Quæg- 
sølvet i at passere fra Luftkammeret ind i Spirakelpladernes „vési- 
