V. A. Poulsen. 
Nogle Mindeord ved A. Mentz. 
Kredsen af Naturhistoriens Dyrkere i Danmark har ved V. A. 
Poulsens Død (16. Oktbr. 1919) mistet en ejendommelig Skikkelse, 
mærkelig baade ved sine Fortrin og sin Begrænsning. Som viden¬ 
skabelig Forsker var han paa sit Omraade meget vidende og har 
efterladt sig en Række sikkert solidt gjorte Arbejder. Som Lærer 
havde han ualmindelige og overordentlig vel anvendte Gaver. Og 
overhovedet fandt alle, der lærte ham nærmere at kende, hos ham 
adskillige værdifulde og smukke Egenskaber, der forsonede med 
Udslagene af hans ganske vist noget aparte Væsen. 
I. 
Viggo Albert Poulsen var født i København den 31. Maj 1855 
som Søn af Lakaj (hos Enkedronning Caroline Amalie) Søren Poul¬ 
sen og Hustru, Signe Cartensia, f. Bodholdt, hvis Fysiognomi i 
paafaldende Grad var givet Sønnen i Eje. Efter i 1874 at være 
bleven Student fra Borgerdydskolen i København, begyndte han 
straks Studiet af Naturfagene med Botanik som Hovedæmne, men 
tog dog medicinsk Forberedelseseksamen (1876). Sit botaniske Stu¬ 
dium drev Poulsen kun herhjemme; af hans Lærere har han selv 
erkendt at skylde E. Warming , med hvem han allerede tre Aar før 
Studentereksamen kom i Forbindelse, det meste. 1882 tog Poul¬ 
sen Magisterkonferens, og 6 Aar senere forsvarede han en Afhand¬ 
ling for Doktorgraden. 
Gennem en længere Aarrække var Poulsen Assistent ved plante- 
anatomiske og andre Øvelser ved Universitetet (1875—82 og 
1886—93, i begge Tidsrum under E. Warming). 1 1893 udnævntes 
han til Docent i Botanik ved Pharmaceutisk Læreanstalt, senere 
(1902) til Professor samme Sted, hvilken Stilling han beklædte til 
sin Død. 
