VII 
Afhandlinger er vel som Sandskorn i den Mørtel, der binder Stenene 
sammen i den planteanatomiske Videnskabs store Bygning; noget 
større anatomisk Arbejde ud fra almene Synspunkter udførte Poul¬ 
sen ikke, og det laa næppe heller rigtigt for ham. 
Derimod samlede han de gennem anatomiske Sysler gjorte Er¬ 
faringer vedrørende den tekniske Behandling i en nyttig lille Bog, 
Botanisk Mikrokemi (1880; 2. Udg. 1891), af hvilken der kom Ud¬ 
gaver foruden paa Verdenssprogene paa Italiensk og Russisk. 
Yderligere foreligger der fra Poulsens Haand en Række Offent¬ 
liggørelser over morfologiske og udviklingshistoriske Forhold. Og- 
saa her besad han sikkert mange gode Kundskaber, men heller 
ikke paa dette Omraade fik han koncentreret sig til noget større 
Arbejde; den Række gode Forelæsninger, han som Privatdocent (saa 
vidt erindres 1889) paabegyndte over morfologiske Æmner, forblev 
ufuldendt. 
Poulsens Interesse ogsaa for Kryptogamfloraen — der kan saa- 
ledes nævnes hans Afhandling: Om nogle mikroskopiske Plante- 
organismer (Vidensk. Medd., 1879—80) — førte ham formodentlig 
ind paa det Studie af Bakterier, som han efter 1882 tog fat paa. 
Herunder fik han Ideen til den populære Skildring: Vore usynlige 
Fjender (1884). Den var forudgaaet af en Afhandling om samme 
Æmne i Tidsskrift for populære Fremstillinger af Naturvidenskaben, 
til hvilket Poulsen har givet forskellige Bidrag, ligesom han (1878) 
bearbejdede Thomé’s Bog om Planternes Bygning og Liv. 
Af andre populært behandlede Æmner kan nævnes Havekunstens 
Historie (Opfindelsernes Bog, 1879) og Afsnittet „Botanik 44 i P. Han¬ 
sens Illustr. Dansk Litteraturhistorie. 
II. 
Af en stor Mængde Mennesker vil V. A. Poulsen mindes som 
Lærer. Han hørte til dem af Borgerdydskolens mange udmær¬ 
kede Kræfter, som mest bidrog til det lyse og muntre Liv inden¬ 
for dens Mure. Undsluppen en Provins-Statsskoles noget syrlige 
Atmosfære mødte Affatteren af disse Linier hos Poulsen ikke alene 
den største Venlighed, men imponeredes og optoges af hans liv¬ 
fulde Undervisning. Meget klar i sin Fremstillingsform og for det 
meste vel oplagt var han en ypperlig Vejleder for sine Elever, ikke 
blot i det Stof, de havde behov, men i adskilligt derudover. Der- 
