43 
Konsmogna individer iakttogos' ej. P. alpina fortplantar sig 
utan tvivel på Bornholm under sommaren uteslutande på konlos 
våg, liksom i andra reliktområden, dår vattentemperaturen ligger 
betydligt over djurets optimum. Hos en individ tydde bakåndans 
utseende på en jåmforelsevis nyligen verkstålld delning. 
Invandring. 
Planaria alpinas invandring till Bornholm erbjuder problem av 
ganska stort allmånt intresse. On ligger, som redan nåmnts, nåstan 
40 km från nårmaste land och mer ån dubbelt så långt från relikt¬ 
området på Rugen. En spridning till Bornholm i recent tid år 
fullståndigt utesluten, och under nuvarande geografiska forhållanden 
skulle djuret aldrig ha kunnat komma till on. Jag har sjålv (1907, 
s. 6—9; jfr. 1916, s. 724) gentemot andra forskare gjort gållande 
att denna art troligen ej helt och hållet år hånvisad till aktiv van¬ 
dring, utan i fjålltrakter kan och dårfor åven under senglacial tid 
kunnat spridas passivt (genom sina åggkapslar), men en spridning 
over så stora havsvidder som dem det hår år fråga om år dock 
ytterst otrolig; då arten endast under en helt kort tid kunnat vara 
så allmån vid Ostersjons kuster att en sådan spridning skulle kun¬ 
nat ske, behover denna mojlighet endast tagas med i råkningen for 
den håndelse ingen annan forklaring finnes. 
Man har tånkt sig att P. alpina levat i Ancylussjon (jfr. Thie- 
nemann 1906), och jag har sjålv forr funnit detta ganska tro¬ 
ligt. 1 ) Enligt vad vi numera veta, forsiggick dock klimatforbåttringen 
under och efter den sista landisens avsmåltning mycket hastigt, 
och Ancylussjons ytvatten måste av faunan att doma redan tidigt 
ha varit ganska varmt; jag finner det dårfor numera foga troligt 
att P. alpina levat vid dess strånder. I varje fail kan man ej gårna 
anta en spridning tvårs over sjon. Mera sannolikt år att djuret 
levat vid de baltiska issjoarnas strånder, men ej heller en sprid¬ 
ning i dessas yta forefaller trolig. Snarare kunde man tånka sig 
att P. alpina levat ovanpå den i tillbakaryckning stadda landisen 
l ) Luther (1908) framhåller att denna fråga hånger nåra tillsammans med 
frågan huruvida Ancylussjon var en sotvattenssjo samt hånvisar till de 
tvivelsmål som uttalats mot detta antagande. Att Ancylussjons ytvatten 
var fullt sott, kan dock numera betraktas som såkerstållt. 
