53 
1917) och Mjoberg (1912) ha som forut nåmnts av djurgeogra- 
fiska, foretrådesvis entomogeografiska, skål anslutit sig til Mun- 
the’s teori. 
En ånnu mer betydande landhbjning hade tidigare antagits av 
Hintze (1908), som forsokt visa att Ostersjon, Kattegatt, Skage- 
rak, Nordsjon m. m. under ancylustiden till stor del varit torrlagda; 
Ostersjon skulle under hojningens maximum varit upplost i ett 
antal smårre, avloppslosa sjoar. Denna på sin tid livligt diskuterade 
hypotes om “den nordeuropeiska fastlandstiden“ har emellertid ut- 
satts for en skarp och utan tvivel beråttigad kritik och kan ej låg¬ 
gas till grund for några teorier angående faunans och florans van¬ 
dringar. Munthe’s teori år åven den obevisad, men vilar på en 
ojåmforligt såkrare grundval och har i sjålva verket knappast något 
gemensamt med Hintze’s fantastiska konstruktioner. 
Antagandet av en landforbindelse mellan Gottland och Tyskland 
for kanske blott 8000 år sedan torde i mångas ogon vara en djårv 
och nåstan orimlig hypotes, som alltfor mycket strider mot de fore- 
stållningar om de senkvartåra nivåforåndringarna som varit rådande 
under de sista 25 åren. De anforda iakttagelserna i Ostersjons 
sydvåstra delar visa ju dock att dessa trakter efter isens avsmålt- 
ning upplyftes till en betydande hojd; hojningens belopp kan ju ha 
avtagit mycket hastigt mot norr, men hela området norr om 60 m- 
djupet oster om Bornholm behover blott hojas omkring 50 m for 
att bli land; vid en hojning av 40 m kvarstode endast ett smalt 
och grundt sund oster om Olands sydspets (se fig. 2 och Munthe 
1910, fig. 11). Den som finner en så stark hojning i och for sig 
osannolik glommer att de senkvartåra nivåforåndringarna ånnu i Gott- 
landsområdet bevisligen varit hogst betydande. On var under sen¬ 
glacial tid helt och hållet nedsånkt under havsytan, men låg fore 
ancylustransgressionen allra minst ett par meter hogre an nu (Mun¬ 
the 1910, s. 36) och hojdes alltså åtminstone omkring 85 m; a 
priori år det vål fullt lika antagligt att hojningen fortsatte ytter- 
ligare 40 m som att den avstannade just når on fått ungefår sin 
nuvarande utstråckning. 
Ehuru frågan naturligtvis kan avgoras endast genom ytterligare 
geologiska iakttagelser — framfor allt åro submarina undersoknin- 
gar i Ostersjon nodvåndiga — forefaller det mig med hånsyn till 
ovan anforda fakta och synpunkter beråttigat att tillsvidare utgå 
