60 
undersdkningar over de olika arternas utbredning och ekologi åro 
nodvåndiga. 
Wahlgren anser att Acidalia violaia , A. rabiginata och Co- 
scinia striata invandrat till det sydbaltiska området redan under 
ancylustidens aldre del och dårfor kunna uppfattas som “subark- 
tiska xerotermer“ ; de forekomma uppe i Sibirien och Altaiområdet 
och fordra hog sommardagstemperatur, men kunna fbrdraga låg 
sommarnattstemperatur och mycket låg vintertemperatur. Till samma 
grupp hora val också ovriga enligt Rebel och Wahlgren sibi¬ 
riska fjårilar ( Agroiis cinerea , Dianthæcia compta, D. filigrana , 
Luceria virens , Heliothis dipsacea , Abrostola asclepiadis , Acidalia 
dilutaria , Tephroclystia insigniata , T. denotata; några kanske 
dock mera vårmefordrande) och kanske åven Grgllus campestris. 
Jag vågar ej nårmare yttra mig om detta antagande, som ju synes 
ha goda skål for sig, ehuru nog varje arts utbredning och livsbe¬ 
tingelser måste noga analyseras, innan några beståmda slutsatser 
kunna dragas. Talrika nya iakttagelser tyda visserligen på att kli- 
matet redan tidigt under ancylustiden blev lika varmt som det nu- 
varande och att den subarktiska perioden var mycket hastigt over¬ 
gående, men dessa arter kunna ju dock ha invandrat redan innan 
sommarens medeltemperatur blivit lika hog som nu. 
\ 
I varje fali finnas, som jag redan forut framhållit, bland de 
ovan nåmnda djur, som på Bornholm ha en reliktartad forekomst 
norr om det sammanhångande utbredningsområdets nordgråns, flera 
arter som åro mera uteslutande sydliga och så utpråglat termofila, 
att de ej kunna ha invandrat forrån efter den postglaciala vårme- 
tidens borjan. Åven bland dessa djur åro flera xeroterma. Wahl¬ 
gren råknar hit — utom flera insekter som ej åro kånda från 
Bornholm — Selidosema cricetaria och Rana agilis. Hit hora 
också Pupa avenacea (om den nu finnes på Bornholm) och Agro- 
tis janthina (mojligen också ett par av de ovan nåmnda insekterna). 
Talrika element i Bornholms fauna tyda alltså på att on varit 
forbunden med fastlandet under en del av den postglaciala vårme- 
tiden, och mycket talar for att klimatet åtminstone under en del 
av den tid forbindelsen ågde bestånd var torrare ån det nuvarande. 
Det gåiler nu om denna period, då ons mest vårmefordrande djur 
invandrat, kan fixeras till tiden. 
Stora meningsskiljaktigheter råda som bekant betråffande den 
