61 
postglaciala varmetidens varaktighet och vårmeoptimets intrådande. 
Tidpunkten for vårmeperiodens borjan har ej varit foremål for en 
lika ivrig diskussion; de fakta ur vilka slutsatser kunna dragas åro 
ånnu mycket sparsamma. G. Andersson har gjort gållande att 
varmetiden tog sin borjan under ancylustidens senare del. Ser- 
n an der, som fdrlågger klimatoptimet till den mycket senare “sub- 
boreala“ perioden, lågger huvudvikten vid sin åsikt att klimatet 
under ancylustidens senare del, den boreala perioden, var torrare 
ån nu; han tyckes snarast vara bojd att anse att ett klimat var- 
mare ån det nuvarande ej intrådde forrån under litormatiden, men 
har framhållit att klimatet under boreal tid var “minst lika varmt 
som nu“ (om dessa båda forskares åsikter se G. Andersson 
1910 och Sernander 1910 samt dår citerad litteratur). Sunde¬ 
lin (1917), som i huvudsak anslutit sig till den Sernanderska 
klimatvåxlingsteorien, har kommit till ganska beståmda slutsatser; 
han anser att “vårmetiden utpråglat intrådde redan vid tiden for 
Ancylussjons hogsta stånd“; det “yngre boreala igenvåxningsskedet“, 
som då tog sin borjan, var “åtminstone vad sommartemperaturen 
betråffar troligen det varmaste skedet efter istiden 
Så vidt jag kan finna, tyder allt på att vårmeperioden bbrjade 
under ancylustiden. Från djurgeografisk synpunkt vore det av allra 
storsta vikt att erhålla en konnexion mellan klimatforåndringen och 
foråndringarna i Ancylussjons nivå. Blev klimatet (sommarens medel- 
temperatur) avsevårdt varmare ån det nuvarande redan mer eller 
mindre tidigt under ancylustransgressionen eller forst sedan Ancy- 
lussjon stigit till sin hogsta nivå i det sydbaltiska området? Några 
kvartårgeologiska eller invandringshistoriska fakta, som mojliggora 
ett svar på denna foga diskuterade fråga, torde ej vara kånda (om 
Sundelin’s åsikt se ovan). 
Det år i detta sammanhang nodvåndigt att ånnu en gång be- 
rbra frågan om faunans invandring till Gottland och Oland. Mun- 
the anser, som forut nåmnts, att en stor del av Gottlands fauna 
invandrat over den av honom antagna landforbindelsen med syd¬ 
baltiska områden, och mycket talar ju for denna åsikts riktighet. 
Under ancylustransgressionen sånktes naturligtvis denna landbrygga 
under vatten. Sedermera sjonk åter sjons yta, men hur långt 
denna Ancylussjons regression fortgick år ej kånt. I lager som 
bildats under denna ancylustidens yngre del och under litorina- 
