100 
Bistade, der ikke havde anden Ind- eller Udgang end Flyve¬ 
hullet, to Musereder samt musegnavede Kogler og Skæl; Bistadet 
stod paa Pæle og i Læ af nogle Hvidgraner, der voksede paa Skræn¬ 
terne af en gammel Grusgrav. 
Hr. Docent R. H. Stamm har velvilligst overladt mig en Prøve 
af dette Fund. Den indeholder 11 Kogleakser af Hvidgran, 
gnavede paa sædvanlig Musemanér, samt en Mængde Skæl, tomme 
Frøvinger og tømte Frø, og der findes ikke saa faa Museekskre¬ 
menter i Prøven. 
Som et Resultat af denne Undersøgelse kan slaas fast, at Mus 
spiller en uanet stor Rolle som Kogleødelæggere. 
I særlig Grad gaar det ud over Hvidgranens Kogler. Intet 
Sted, hvor der groede Hvidgraner, var min Søgen forgæves: under 
Hvidgranerne langs Landevejene laa der musegnavede Kogler, i 
de smaa Plantninger i Haver og ved Gaarde var en Mængde 
Kogler gnavede af Mus, og et ligefrem storslaaet Fænomen frem¬ 
bød Ansamlingerne af musegnavede Kogler i de egentlige Hvid¬ 
granplantager. 
Ogsaa Bjærgfyrrens Kogler fandtes meget almindeligt gnavede 
af Mus, saavel de paa Træerne siddende Kogler som de nedfaldne, 
og sine Steder var Ansamlingerne af Fyrrekogler, som Musene 
havde gnavet, efter at de var faldne af Træerne, meget betydelige. 
I Rødgranbevoksningerne fandtes ligeledes meget hyppigt muse¬ 
gnavede Kogler. Stedvis var Ansamlingerne meget anselige, omend 
Antallet af gnavede Kogler génnemgaaende ikke kunde maale sig 
med Hvidgran- og Fyrreplantningernes, ganske naturligt, da Rød¬ 
grankoglen er saa meget større end Hvidgranens og Fyrrens Kogle. 
Ejendommeligt nok fandtes der aldrig gnavede Rødgrankogler 
i de Plantager, hvor Rødgraner voksersammen med mange Hvid¬ 
graner. Dette kan enten tyde paa, at Musene foretrækker Hvid¬ 
granens Frø for Rødgranens, eller være foraarsaget ved, at Musene 
har lettere ved at gnave de fine Hvidgrankogler end de svære 
Kogler af Rødgran. 
At saa smaa Dyr som Mus overhovedet formaar at gnave Rød¬ 
grankogler og gøre Arbejdet saa fint, synes næsten ufatteligt, naar 
