101 
for Tiden er at finde; det maa altsaa være bortkommet paa en eller anden 
Maade, der nu neppe lader sig opklare, idet alle de i 1890 paa 3. Afdeling 
ansatte jo nu er døde. — Det er meget kedeligt, at disse klækkede Fluer 
nu ikke mere kan skaffes til Stede; de vilde utvivlsomt kunne have bidraget 
meget til at klare det omstridte Artsspørgsmaal. Det er dobbelt kedeligt, 
fordi en af de senere Forfattere (efter min Mening med Rette) aabenbart 
grunder sin Bestemmelse af Fluen paa Dr. Hansens Afgørelse. 
Den næste, der beskæftiger sig med Lucilia paa Bufo, er G. Duncker 
(12). Midt i Juli 1891 fandt Duncker en Tudse, som laa og rodede med 
Hovedet stukket ned i Jord og nedfaldne Blade. Næseborene var opfyldt af 
Fluelarver. 2 % fandtes atter en Tudse. Lokaliteten var stærkt solbeskinnet. 
Næseborene var kun svagt udvidede, men en Undersøgelse ved Hjælp af 
Lupen viste tydeligt, at der var Larver i dem. Tudsen blev bragt hjem og 
sat i et Glas med Mos og Jord. Den sad mest stille hen med Næsen mod 
Glasset; den blev derfor dækket med Mos. 25 A var det meste af den for¬ 
tæret, kun de større Knogler var tilbage. Vs var Larverne forvandlede til 
Pupper. Vs begyndte Fluerne at komme frem; der klækkedes ialt 50 Stk. 
Fr. Dahl i Kiel bestemte dem som hørende til Lucilia sylvarum Meig. Da 
Klækningen var begyndt, blev der sat en voksen Tudse ned i Glasset. Flu¬ 
erne parrede sig imidlertid ikke, hvorfor der naturligvis heller ingen Æglæg¬ 
ning fandt Sted. Tudsen viste ikke Spor af instinktiv Frygt for Fluerne, som 
den tværtimod aad. Ialt fik den Lov at æde 40 Stk., inden Forsøget af¬ 
sluttedes. 
Langt den største Afhandling om Lucilia bufonivora foreligger imidlertid 
paa Russisk af Portschinsky (15). Afhandlingen er som sagt skrevet paa 
Russisk og er altsaa lidet tilgængelig for os Vesteuropæere Imidlertid fore¬ 
ligger af Recker et Referat paa Tysk af Arbejdet (16). Det russiske Ar¬ 
bejde har været mig tilgængeligt, men det har ikke været mig muligt at laa 
fat i Reckers Referat, og jeg maa derfor indskrænke mig til at anføre, hvad 
Klunzinger (18) (se senere) citerer efter Recker. Portchinsky skriver, at 
Rana temporaria i Omegnen af St Petersburg bliver saa stærkt hjemsøgt al 
Lucilia bufonivora , at man kan sige, at den der næsten er uddød. Ogsaa 
her drejer det sig om Angreb gennem Næsebor eller Øjenhule; navnlig var 
som oftest Næseborene opfyldte af Fluelarverne. Infektionen sker ved, at 
Fluen lægger Æg et eller andet Sted paa Frøens Legeme, og derfra naar 
Larverne da til Hovedet. Men hyppigst sker efter Portschinsky Infektionen 
rigtignok gennem Maven gennem nedslugte modne Fluehunner. I sidste Til¬ 
fælde bliver Frøens Øjne stedse ufortærede. Den russiske Forfatter opgiver, 
at han har fundet 70—87 Larver i Frøens Næsehule. 
C. B. Klunzinger (18) giver Meddelelse om nye Tilfælde. I Juli 1892 
fandt han ved Stuttgart en voksen Tudse, som havde en Svulst, der fra venstre 
Næsebor strakte sig hen om venstre Øje. Dyret blev dræbt, hvorefter Svul¬ 
sten aabnedes. Den indeholdt 17 Fluelaver. I September 1899 fandt han 
ligeledes ved Stuttgart en syg Tudse, der opførte sig, som var den halvblind- 
Ligesom den første havde ogsaa denne Tudse en Svulst, men den udgik fra 
højre Næsebor. Ganen var gennembrudt, højre Øje ødelagt osv. Dyret døde 
