102 
paa Fangenskabets 4. Dag. En Undersøgelse viste, at Hjernen var urørt; 
Dødsaarsagen maa efter Klunzingers Mening have været enten Udmattelse 
eller Blodforgiftning fremkaldt ved Fluelarvernes Angreb. Ved Undersøgelse 
af Tudsens Indvolde fandtes macererede Fluelarver. Disse Rester stammede 
fra Larver, som var udkrøbne af Tudsens Næse og øjeblikkeligt var bievne 
ædte af Tudsen, hvad Klunzinger selv flere Gange saa. Dette er altsaa lige 
det modsatte af, hvad jeg iagttog, idet min Tudse slet ikke vilde spise. Klun¬ 
zinger beskriver og tegner Larven, ialt 10 Detailfigurer. Det lykkedes ham 
ikke at klække Fluen, men da han anfører Beskrivelsen af Imago efter Mo- 
niez, er der altsaa ingen Tvivl om, at han er overbevist om, at han har haft 
Larven til Lucilia bufonivora for sig. 
Sidst har E. H e s s e (19—20) offentliggjort et Par Afhandlinger, hvori % 
omtales flere Tilfælde af Lucilia hos Bufo. Tudserne stammer alle fra Tysk¬ 
land, de fleste fra Omegnen af Leipzig. I den første Afhandling omtales 3 
Tilfælde. — 19 /ø fangedes en Bufo vulgaris , som paa højre Parotiskirtelsvulst 
bar en halv Snes Flueæg. Æggene sad ret fast, lod sig i hvert Fald ikke 
fjerne ved Berøring med Fingrene. 21 /e skiftede Tudsen Hud, og med Huden 
befriede den sig for Æggene. Tudser spiser ofte deres afskudte Hud; det 
gjorde denne Tudse ogsaa. Æggene naaede altsaa ned i dens Mave, men 
det foraarsagede ikke Tudsen Besværligheder af nogen Art; den var i 1906 
efter et 3-aarigt Fangenskab fuldstændig rask. — 27 /ø fangedes en Tudse, som 
paa begge Sider af Ansigtet mellem Næsebor og Øje havde Huller frembragt 
af Fluelarver. Hullet paa venstre Side stod i direkte Forbindelse med Næse¬ 
boret. Fluelarverne fortsatte deres Ødelæggelsesværk indtil 5 A. Mellem 
5 A og 7 A gik alle Larver i Jorden, men først l7 A døde Tudsen. Fra 17 7 
til 19 A klækkedes ialt 10 Fluer. E. Girschner bestemte dem at være 
Lucilia splendida Zett. Meig. — 28 /e fangedes atter en Tudse med begge 
Næsebor angrebne. Tilfældet forløb ganske som det af mig iagttagne. 30 /e 
var Tudsen død. # A var næsten alle Larver gaaet i Jorden og det meste af 
Tudsen forsvundet. 13 A til 16 A klækkedes ialt 29 Fluer. Hesse angiver ikke 
Arten hverken ved denne eller ved de i hans 2. Afhandling nævnte Klæk- 
ninger; han maa altsaa føle sig overbevist om, at alle de klækkede Fluer 
hører til Arten Lucilia splendida*). — Hesses anden Afhandling omtaler 
yderligere fem Tilfælde. 3 A fandtes en død, men fuldstændig frisk Tudse, 
hvis Næse var fyldt af halvvoksne Fluelarver. Klækning lykkedes ikke. — 
24 /e fandtes en Tudse med halvvoksne Fluelarver i Næsen 26 /e Tudsen død. 
29 /e Tudsen omtrent helt forsvundet. 30 /e alle Larver i Jorden. 45 Fluer 
klækkedes. — 13 /s fandtes en Tudse med kun 2 smaa Fluelarver i venstre 
Næsebor. 16 /s havde Tudsen paa en eller anden Maade befriet sig for Lar¬ 
verne, der laa halvdøde i den Skaal med Vand, som var anbragt hos Tudsen. 
Denne var ret medtaget, saa længe Angrebet stod paa, men den kvikkedes 
hurtigt op, og Saaret heledes, saa at det var ganske lukket 10 /9. — 12 /ø fand¬ 
tes en Tudse med 81 Flueæg paa Huden ovenover højre Forben og 19 foran 
*) Den Tavle, der ledsager Hesses Arbejder, giver kun Tegninger af Pad¬ 
derne, derimod ikke af Fluen eller dens Larve. 
