104 
i Diameter. Et omhyggeligt Eftersyn af Dyrets Hud viste ikke 
Spor af Æg eller Levninger af Æggeskaller. Tudsen var 6 cm 
lang. Den levende Tudse bragte jeg med mig hjem, hvor jeg fore¬ 
tog en nærmere Undersøgelse af den. Fluelarverne sad med Bag¬ 
enden yderst i Næseborene, saaledes at Bagspiraklerne sad i Højde 
med Ansigtets Overflade. Larverne arbejdede stærkt og var i en 
stadig bølgende Bevægelse, saaledes at de snart var dybt inde i 
Næsen og snart strakte Bagenden helt ud af Næseborene. Bag¬ 
spiraklerne saas meget tydeligt. Da jeg gjorde Forsøg paa at trække 
en Larve ud ved Hjælp af Pincetten, forsvandt alle de i Næse¬ 
boret værende Larver som paa Kommando saa dybt ind i Tudsen, 
at jeg ikke kunde faa fat i nogen af dem. Jeg gentog Forsøget 
op mod 20 Gange og stadig med samme Resultat; Larverne var 
som ét Væsen, alle Bevægelser skete i den Grad samtidigt, at naar 
jeg rørte ved én Larve, saa det ud, som om der for en Prop ned 
i Tudsens Næsebor. Kl. 10 om Aftenen fjernedes en enkelt Larve 
fra Tudsens venstre Næsebor; den maalte 3 mm i Længden. 
Tudsen sattes for Natten i et stort Glas med fugtige Vandplanter. 
8 /8 1919. En stor levende Flue sattes ned til Tudsen, men 
denne gjorde intet Forsøg paa at æde den. Der fandt ikke mere 
Blødninger Sted fra Næsen. Tudsen havde nu stærke opkastende 
Bevægelser, der af og til var forbundne med Blodbrækninger. 
Dyret klagede sig stærkt og vedholdende ved selv den letteste 
Berøring. Det sad mest stille hen med Næsen trykket fast ind 
til det kølige Glas. Den smækkede nu og da tydelig med Tungen. 
Den indre Skillevæg mellem Næseborene var nu borte, saa man 
kunde se fra det ene til det andet. Hvert af Næseborene maalte 
om Aftenen 4,5 mm i Diameter. En Larve fjernedes fra højre 
Næsebor, den maalte 6 mm i Længden. Om Aftenen krøb 3 
Larver rundt i Glasset, de havde forladt Tudsen uden nogen Ind¬ 
griben fra min Side; de var kun halvvoksne og absolut ikke i 
Stand til at forpuppe sig. Hvorfor de havde forladt Tudsen, er 
mig uklart; jeg kunde tænke mig, at Pladsforholdene i Næsehulen 
var bievne saa indskrænkede paa Grund af Larvernes Vækst, at 
disse ikke mere kunde være der, og at Opløsningen i Tudsens 
Hoved endnu ikke var saa vidt fremskreden, at de smaa Larver 
formaaede at trænge videre frem paa egen Haand. De i Næsen 
værende Larver arbejdede i Dagens Løb saa stærkt, at indtil det 
