108 
Baade Collin de Plancy og Taton benægter dette, men allerede 
Meinert mente, at Fluen maatte være kommet til Tudsen uden at 
være hidlokket af Saar eller Sygdom. Og de senere Iagttagere 
(Mortensen, Hesse) har enten ikke set, at Tudsen var syg eller 
havde Saar, eller ogsaa siges der ligefrem, at Tudsen utvivlsomt 
var rask. 
Der er heller ingen Tvivl om, at Fluen er æglæggende. Mei¬ 
nert var den første, der saa de tomme Æggeskaller sidde paa 
Tudsen, Hesse saa det flere Gange, og Portschinsky giver ogsaa 
Eksempler paa det samme. Moniez mener ganske vist, at hans 
Flue var levendefødende, men det kan ikke ses, hvad han støtter 
denne Mening paa, udover det, at han mener, at Tudsen let maa 
kunne have kradset Æggene bort med Benene fra det Sted, hvor 
Larverne sad. Men det er da ikke nødvendigt, at Larverne skal 
findes netop paa det Sted, hvor Æggene er afsat, Larverne kan 
dog bevæge sig. Og Æggene har ogsaa i de iagttagne Tilfælde 
været anbragte saaledes, at Tudsen umuligt kunde kradse dem af. 
At Æggene i nogle Tilfælde har manglet, kunde altsaa hænge 
sammen med et Hudskifte hos Tudsen eller et muligt Ophold i 
Vandet. Det store Antal Æg, der omtales, 70—80, kunde tyde 
paa, at der maa regnes med et stort Spild, for de færreste Iagt¬ 
tagelser gaar ud paa, at et saa stort Antal Larver er til Stede. 
Men dette Spild kunde jo netop fremkomme ved, at Larverne er 
tvungne til at vandre det lange Stykke ad Tudsens Ryg, inden de 
naar Næsen. Det er sikkert ogsaa utvivlsomt, at Larvernes Ind¬ 
trængen i Tudsen sker gennem dens Næsebor. Det kan maaske 
nok til Tider være vanskeligt at konstatere, at dette er Tilfældet 
(saaledes paa Meinerts Tudse), men jeg ser ingen anden Mulighed. 1 ) 
Et Forsøg paa at trænge gennem Tudsens Øjne vilde vel bare føre 
til, at Larverne blev gnedet bort. 
Iagttagerne er ogsaa enige om, at de angrebne Tudser har en 
paafaldende Opførsel. De sidder i Solskinnet, eller kravler om 
paa en solbeskinnet Vej, eller de sidder sammenkrøbne og vil ikke 
flytte sig, naar man vil skræmme dem bort osv. 
Hesses Iagttagelser viser, at Tudsen ikke altid gaar til Grunde 
ved Angrebet. Et Hudskifte vil f. Eks. frelse den. Hvis bare et 
*) Docent Stamm har gjort mig opmærksom paa dette Forhold. 
