238 
ivrigt at æde muslinger, „østers'* og søpølser foruden andre dyr fra 
bunden, som jeg ofte ikke kender. Men hovedmassen er muslinger. 
I aaiet 1918 den 31te juli fangede vi ved Saunders 0 en hval¬ 
ros, som havde den ene tand brækket ud. Ved flænsningen fandt 
vi i ryggen siddende en harpunspids dybt inde imellem huden 
og spækket, og saaret var ganske groet til over det, saaledes at 
arret kun lignede et af de mange, der altid findes overalt paa 
huden hos hvalrosser. Harpunspidsen mindede om dem, der bruges 
i det danske Grønland, men havde dog en noget afvigende form, 
saa vi formodede, at den stammede fra Baffin Land. Den grøn¬ 
landske missionær Enok Kristiansen mente dog i sin tid at have 
set harpunspidser af lignende konstruktion i Nugssuak, og med en 
grønlænders iagttagelsesevne havde han straks mærket sig dem, 
skønt han kun havde været der to dage for ca. 10 aar siden. 
Ganske rigtigt: Jeg sendte om vinteren harpunspidsen til Dansk 
Grønland til fremlysning, og først ved Nugssuak blev den gen¬ 
kendt; jeg fik den tilbage med følgende brev 1 ): 
„I aaret 1902 i begyndelsen af maj maaned — ca. 2den 
— 3dje maj — harpunerede Albert Mathiesen, Nugssuak, fra 
kajak en hvalros, som laa paa isen og aad af en sæl. Har¬ 
punen ramte den mellem skuldrene, men da fangeblæren blev 
hængende fast i isen, og hvalrossen gentagne gange kom op 
paa den anden side af isen for at drage aande, skød han 3 
gange efter den og ramte den hver gang lige i skægget; efter 
al sandsynlighed er da den ene tand knækket af ved samme 
lejlighed. Fangelinen blev ved den stadige gnidning mod isen 
slidt over paa det flettede sted, som fører igennem hullerne 
paa harpunspidsen, og dyret slap løs med harpunspidsen sid¬ 
dende i sig. 
Da der var megen is, forfulgte han den ikke, men maatte 
lade den undslippe. 
Den forelagte harpunspids genkendte ejeren, Albert Mathie¬ 
sen fra Nugssuak, straks, da han og hans brødre var de eneste 
ved Nugssuak, som benyttede saadanne harpunspidser, fordi 
de var de skarpeste og sikrest rammende. 
(Harpunen findes nu i Nationalmusæet.) Albert W ' Mathiesen “ 
lj ° versæ ttelsen er venligst foretaget af Fru Wilhelmine Møller. 
