245 
Nordligere end Humboldt Bræen træffes hvalrossen ikke. Isen 
ligger med fast rand fra Etah over til Pims 0, saaledes at man 
kører om vinteren langs det aabne vand, der altid er opfyldt af 
en isgrød, og en tæt damp staar altid i den stærkeste kulde over 
vandet. Her hører og ser man narhvaler, hvidfisk og hvalrosser 
paa hele strækningen over til Ellesmere Land i vandet, og det er 
sikkert den yderste grænse for hvalrossens vandringer. 
Ovre ved Ellesmere Land har jeg selv set en del hvalrosser 
ligge paa isen ganske nær ved land udenfor Pims 0. Det var i 
de sidste dage af april paa en dag, da der kun var en snes graders 
kulde, men de eskimoer, der ret ofte tager land derovre, fortæller, 
at der findes mange hvalrosser ved de nærmeste bopladser, om 
sommeren ogsaa nogle faa mil længere mod nord, f. eks. Cocked 
Hat, ligesom jeg ved, at Chrocker Land ekspeditionen fangede en 
del hvalrosser ved Starvation Camp i sommeren 1914. Her ved den 
anden side af Smith Sund lyder alle beretninger paa, at trækket 
gaar syd over. Polareskimoerne er ret godt kendt med alle fangstfor¬ 
hold her, da de jo hyppigt overvintrer langs kysten af North Lin¬ 
coln, hvor hvalrosfangst om sommeren er hovederhvervet. Ved 
Coburg Island har der i mange aar ikke været boplads, men der 
lever dog eskimoer, der har boet der. Disse har fortalt mig, at 
der altid er mange remmesæler, der jo lever af det samme som 
hvalrossen, og hvalrosser, som næsten altid er til stede, kommer 
mest inde fra Jones Sound og drager altid syd over. 
Da dr. Cook paa sin meget omtalte „nordpolsfærd“ drog til¬ 
bage, overvintrede han frivilligt — for at være af vejen en pas¬ 
sende tid — ved Kap Sparbo paa nordsiden af North Devon. Her, 
har de to eskimoer fortalt mig, levede man om vinteren foruden 
af moskusokser af hvalrosser, som man fangede paa nyis. Dette 
synes at tyde paa, at hvalrossen her er nogenlunde stationær, hvad 
der bliver muligt derved, at Jones Sound er aabent i hele den 
østre halvdel til enhver aarstid, hvad fastis angaar. Hvor disse hval¬ 
rosser kom fra, og hvor de trak hen, 'havde de to omtalte eski¬ 
moer ikke lejlighed til at finde ud af i den korte tid, de var der. 
Umuligt er det jo ikke, at de har forbindelse med de hvalrosser, 
der findes længere vest paa, men der er næppe nogen stadig rute 
for' dem, da de svære ismasser i den vestlige ende af Jones Sound 
og vest for dette igen vilde gøre et regelmæssigt træk ret usand- 
