hos Aglossa (Pipa og- Xenopus ) have to Nabofingre 2 Led og de to 
andre Naboer 3 Led, hvad man let paa ethvert Spiritusexemplar 
kan overbevise sig om ved at bøje Fingreile; ellers ses udvendig 
(paa gode Exemplarer) slet ingen Leddeling. Hvorvidt nu de to¬ 
leddede Fingre virkelig ere de inderste som hos Phaneroglossa , kan 
man imidlertid efter en blot Betragtning af Haandens Ydre mulig¬ 
vis være i Tvivl om, men ved en Undersøgelse af Skelettet vil 
enhver Tvivl løses. 
Ved velvillig Imødekommen fra Prof., Dr. Liitkens Side har 
jeg kunnet undersøge et fuldstændigt Skelet af hver af de paagjæl- 
dende Former, og fra Dr. Boas har jeg desuden erholdt til fri 
Afbenyttelse et, desværre daarlig konserveret, Exemplar af Piper, 
begge de nævnte Herrer beder jeg herved modtage min Tak. 
Pipa. 
* 
Underarmens Ben ere vel endnu inderligere sammensmeltede 
end ellers hos Anurerne, men man kan dog med fuldkommen Sik¬ 
kerhed erkjende Beliggenheden af baade Badius og Ulna og derved 
se, at de to 31eddede Fingre virkelig tilhøre Ulnarsiden; 
at man ligeledes med største Lethed kjender Forsiden fra Bagsiden 
paa Forlemmet, behøver vel kun at antydes. Den nedre Ende af 
Badius er bredere end den tilsvarende af Ulna og har en vinge- 
formig udbredt indre Band; den hele Underarm er stærkt sammen¬ 
trykt, med skarp Ulnar- og Badialrand, og dens distale Ende er 
paa Bagsiden stærkt konkav, paa Forsiden noget konvex. Ha and¬ 
roden bestaar af lutter forbenede Stykker, der imidlertid ikke alle 
slutte nøje sammen, men paa flere Steder frembyde bindevævsfyldte 
Mellemrum. I den proximale Bække indeholder den to (virke- 
Classification of Banidæ. Proceed. Zool. Soc. 1888, p. 204): Slægterne 
Cassina Gir., Hylambates A. Dum., Happia Gthr., Megcilixalus Gthr., 
Rhcicophorus Kuhi, Chiromantis Ptrs., Ixalus Tsch. og Nyctixalus 
Blgr. have nemlig et liile Led indskudt mellem det yderste og det, 
som ellers er det næstyderste, saa at Fingrene faa 3, 3, 4, 4 Led (og 
Tæerne 3, 3, 4, 5, 4 Led). 
